משעמם. ראיתי. גם אם ישלמו לי לא אצפה בזה.
שידור חוזר. ערוץ הקניות. ערוץ ספרדי.
יפני.
לבנוני?
ערוץ סרטי מבוגרים, מוצפן.
ערוץ סרטים אמריקניים קלאסיים.
-מי? -ג'ון דו, זה בנאום.
-שלום, ג'ואי. -שלום.
זוכר את הרוצח שנמצא זכאי
לאחר שטען שסבל מחוסר שינה?
כן. הוא ירד מהפסים.
הוא "קצר" את רוב הסועדים במסעדה.
אני חושבת שאני צריכה לטלפן לעורך הדין שלו.
בן המשפחה החדש אינו מבדיל בין יום ללילה?
שככה יהיה לי טוב, אחותי ילדה את "תינוקה של רוזמרי".
זה כמה ימים שלא ישנתי, ממוצע הציונים שלי צנח...
ובשבוע שעבר נתפסתי מנמנמת בשלולית רוק בשיעור היסטוריה.
מראה מלבב.
-אז תישני כאן. -אתה בטוח?
כן.
רק אל תזילי ריר.
דוסון, אתה עדיין צופה בסרטים קלאסיים?
לא הגיע הזמן שתשאל סרטים חדשים מהחנות?
ראיתי את כל הסרטים פעמיים.
תסמכי עליי, אין שום דבר בטלוויזיה.
גרי קופר די משעמם.
בדיוק. את רואה? בעבר, יכולת להיות חנון טוב לב
ובכל זאת לזכות בנערה.
מה קרה לטיפוסים דוגמת גרי קופר?
חביבים, אבל לא מסובבים סביב עצמם. חכמים, אבל לא שחצנים.
איפה הטיפוסים האלה?
תיארתי לעצמי.
פגישה חשובה עם המשקיעים הבוקר?
את מראיינת את מפקד המשטרה, נכון?
בעשר.
-אתה נראה נהדר. -גם את.
-תודה. -על לא דבר.
-סליחה. -זה בסדר.
-ניפגש אצל ד"ר קינן בשלוש? -כן.
הוא אומר שאנחנו מתקדמים.
זה מה שהוא אומר. דוסון?
-תאכל איתנו ארוחת בוקר. -שב קצת.
אני לא יכול. אני מאחר.
-איך בבית הספר? -יופי. שיגעון. אני זז.
טוב...
אז...
פגישה חשובה עם המשקיעים, מה?
תוכניותיי לא השתנו בדקות האחרונות.
העיר הזאת היא השעמום בהתגלמותו.
להוציא שערוריית מין מקרית,
תרומתי הצנועה, לא קורה פה כלום.
בחיי, יום יבוא
והעיירה הזאת פשוט תיסגר עקב חוסר עניין.
היי, תיזהר!
אולי אתה יכול לעזור לי.
במה? שיעורי נהיגה?
לא. אבל זו עקיצה חביבה.
-אני מחפש את התיכון. -תיכון קייפסייד?
כן.
תעזור לי, או שאבקש הנחיה מקפטן אחאב?
כן, כן, מצטער. טוב.
סע ישר, קילומטר וחצי.
תפנה שמאלה ברחוב בלנטון ו...
אולי תכתוב את זה.
לא. יש לי זיכרון מושלם.
בטח. אחרי הסיבוב אתה מגיע לתמרור עצור
ופונה שמאלה. שם נמצא התיכון, אי אפשר לפספס אותו.
אתה יודע מה?
אני בדרך לשם,
אז אם תיתן לי טרמפ, אשמח לנווט.
מה, תיסע עם נהג לא זהיר כמוני? בחייך...
נראה לך שזה מעשה נבון?
כן, תינוק טוב.
בודי, אני צריכה לייבש את השיער.
זו השידה שלי.
אני לא רוצה לאחר לעבודה. את נראית נורא.
השעון המעורר האנושי לא נתן לישון.
איחרתי לישון ולא הספקתי להתכונן למבחן בספרדית.
אני יודעת שהחיים השתבשו מאז שאלכסנדר נולד,
אבל זו הפעם הראשונה שבודי ואני מגדלים תינוק,
ותהליך הלמידה לא קל.
אבל אני מבטיחה לך שהמצב ישוב לקדמותו
ברגע שנעבור את תקופת ההסתגלות.
וזה מתי?
-שנתיים, שלוש, לכל היותר. -נפלא.
- תיכון קייפסייד -
דוסון, רוב תודות.
אין בעיה. חבל שלא מלמדים אותנו משפטים שימושיים.
איפה החברה שלך הבוקר?
לא ראיתי אותה. תקשיבי.
"האופניים של דודי ממקסיקו."
יפה מאוד. את גאון.
לא דיברת עליה בזמן האחרון.
הכול בסדר ביניכם? הכול כשורה?
מעולה.
אני מודה שעברנו תקופה קשה, אבל...
עכשיו הכול כשורה.
יופי. נהדר.
-"בואנו". -כן, "בואנו".
-שלום. קיוויתי שאפגוש אותך. -שלום. מה שלומך?
-טוב. -בואי.
-אפודה יפה. -תודה.
קחי את הספר שלך. בהצלחה.
תודה.
נלך לשחק כדורת הערב, כפי שקבענו?
כן. בשמחה.
-להתראות. -להתראות, ג'ואי.
ללוות אותך לשיעור מתמטיקה?
בעצם...
לעזאזל. תקשיב, שכחתי...
ניפגש מאוחר יותר, טוב?
כן?
כן. נתראה בשיעור, טוב?
-בסדר. -בסדר.
להתראות.
בילי, מה אתה עושה פה, לכל הרוחות?
כך את מקבלת את פניו של אהוב חייך?
סליחה. שלום, בילי. אני מבקשת שתלך.
-לא. -ג'ני, נהגתי כל הלילה רק כדי לראות אותך.
ניו יורק נמצאת במרחק ארבע שעות נסיעה.
תעיתי בדרך?
בילי, יש לך שמץ של מושג מה סבתא שלי תעשה
אם תדע שאתה פה?
הוריי שלחו אותי לקייפסייד כדי להרחיק אותי ממך.
בילי, המצב השתנה, בסדר?
אני השתניתי, אני לא אותה בחורה...
בסדר. תספרי לי על זה.
תקשיבי, בואי איתי לסיבוב
ותעדכני אותי בכול.
בואי. לשתי דקות. זו בקשה מוגזמת?
בסדר, בילי. אבל אני מודדת זמן.
-דוסון. -שלום.
אני מחפש את ג'ן. אתה יודע באיזה שיעור היא עכשיו?
לא, מצטער.
תמסור לה הודעה בשמי, טוב? אני עורך מסיבת ברביקיו בבית בשבת
ואני אשמח אם היא תבוא למסיבה.
אתה יודע מה? גם אתה מוזמן.
מגניב. נשמע נהדר.
עוד משהו. אני לא יודע אם אתה יכול לעזור.
לג'ן אין חבר, נכון?
כן, דווקא יש לה.
-אני. -באמת?
-כן. -יופי לך.
מה דעתך על שיעורי הפלגה?
או סיף? לא, לא, לא.
שיעורי צלילה? איך זה נשמע?
יקר. צריך מכלי אוויר וסנפירים. זה לא זול.
וצריך לשלם 40 דולר לשעה למדריך שפושט את עורך.
מצד שני, את המפרנסת, ולכן לא אני הוא הקובע.
אני מתה ללמוד לצלול, מיץ'.
ד"ר קינן רוצה שנעשה דברים שלא עשינו בעבר.
אז למה לא אמרת?
מעולם לא החלפנו בני זוג או התהוללנו כרווקים.
אלה התחביבים הקורצים לך, לא?
מתי תפסיק להעניש אותי?
כשאפסיק לדמיין את אשתי העירומה במחיצת...
כשזה יפסיק להכאיב לי.
בילי, המעבר לכאן עזר לי.
אז בבקשה אל תיעלב,
אבל אני מבקשת ממך לעזוב.
בסדר. אבל אני זקוק לעזרתך, ג'ן.
אני שפוך מעייפות, אני לא יכול לנהוג,
ואין לי כסף לבית מלון.
אז רק תמצאי לי מקום לישון בו הלילה,
-ואז מחר בבוקר אני אעזוב. בסדר? -הכול בסדר?
דוסון, שלום.
כן, הכול בסדר. הוא...
מה שלומך? בילי קונרד.
בילי חבר ותיק שלי מניו יורק.
-אני יכולה לדבר איתך, דוסון? -כן.
אני יודעת שזה יישמע מוזר, אבל אולי הוא יכול
-לישון אצלך הלילה? -לישון אצלי הלילה?
ג'ן, אני לא מכיר אותו. הרגע פגשתי אותו.
אני לא יודע עליו כלום.
-מה אתה רוצה לדעת? -אני לא יודע ממה להתחיל.
ראשית, הוא באמת סתם חבר או יותר מ"סתם"?
ראשית, כבר סיפרתי לך על בילי.
הוא הבחור?
הוא נתפס איתך במיטה של הורייך, נכון?
כן, אבל הסיפור ביני לבין בילי נגמר.
סיפרתי לו עלינו ושאני החברה שלך עכשיו.
אבל הוא עדיין ידיד שלי, רק ידיד,
ואני אודה לך אם תרשה לו לישון אצלך הלילה.
תאמין לי, דוסון.
אתה חשוב לי עשרת מונים מאשר הוא יהיה אי פעם.
בבקשה, דוסון, בשבילי.
-תודה, אדוני. -כן, אין בעיה.
תודה, דוסון.
זו בטח הרגשה מוזרה, מה?
-מה? -לארח אותי בבית שלך.
החבר לשעבר של החברה שלך ישן איתך בחדר השינה שלך.
איזה "טריפ", מה?
-זה רק עד מחר, אז... -כן, נכון.
זה מה שג'ני אמרה, נכון? עד מחר.
מה הסיפור שלך? אתה חובב קולנוע מושבע?
משהו כזה, כן.
-איזה מותק. -זה פריט של אספנים.
אם אתה מתכנן להישאר עוד יום, מן הראוי שאדע ושג'ן תדע.
טוב. אתה יודע מה? אני לא אעזוב מחר.
למעשה, אני אחכה עד שג'ן תנפנף אותך מעליה ותחזור אליי.
השאלה היא, מה תעשה בנידון?
תבקש מאבא'לה שיעיף אותי?
אתה תפנה אותי מהשטח בכוח?
איפה חוש ההומור שלך?
מה יש לך? אתה לחוץ כמו טמפון.
כן, בטח אעזוב מחר.
אבל עד אז עלינו לנצל
את הקרבה בינינו.
אני בטוח שאתה מת לדעת איך ג'ן התנהגה בניו יורק.
אז, דבר.
תשאל שאלות.
בילי, אני כבר יודע מה היה ביניכם ואיך ג'ן התנהגה בניו יורק.
אני לא סקרן ולא מנסה לדלות מידע, היא סיפרה לי הכול.
היא מסרה לך ראשי פרקים.
נתפסה במיטה, נשלחה לכאן והורחקה ממני,
וכולי וכולי. אבל האם היא נכנסה לפרטים?
היא מילאה את החסר בפרטים שיעניקו לסיפור תוכן מעניין?
אני סבור שאתה לא יודע את הרוב, דוסון.
אני סבור שאתה יודע רק אפס קצהו של הסיפור.
ג'ואי, אני מוכרח לדבר איתך.
החיים שלי הופכים למשפט המחץ בבדיחה מעוותת כהוגן.
אם תעיר אותו, זה הסוף שלך.
-מה הבעיה? -טוב. זוכרת שסיפרתי לך אתמול
שהכול כשורה ביני לבין ג'ן?
כבר לא, הבלגן חוגג. החבר שלה לשעבר מניו יורק הגיע.
הוא ישן אצלי.
זה הבחור החמוד שראיתי בבית הספר אתמול?
את לא עוזרת.
מה הסיפור? חשבתי שאתה החבר של ג'ן.
-אתם זוג, נכון? -כן, כמובן.
אז?
"מר חלקלקי" הגיע העירה,
ומשחק הכדורת נשמע כמו בילוי די דבילי.
משחק הכדורת תמיד היה דבילי.
תראי, בילי גר אצלי, וזה נורא.
אם אזרוק אותו, איראה די חסר ביטחון עצמי,
ואם ארשה לו להישאר, ארגיש כמו איזה פתי.
-כאילו... -טוב...
יש לי הרגשה שמערכות יחסים סבוכות הן נגע מולד במשפחתי.
צר לי לאכזב אותך, אבל הבעיות שלך לא מקוריות.
גירושים וחוסר תפקוד נפוצים למדי בעיירה שלנו...
אני יכול להתמודד עם חוסר תפקוד, אבל גירושים...
מהן מידת ההשפלה ומידת הכאב
שניתן לשאת לפני שמערכת היחסים מגיעה לנקודה שממנה אין חזרה?
אנחנו מדברים על האב או על הבן?
דוסון, תירגע. אל תדאג.
הכול יעבור, ואתה תתעמת עם בעיות חביבות יותר בקרוב.
-נראה לך? -אל תדאג.
-אשב בשקט ואחכה? -יהיה בסדר.
נכון. תודה. את נהדרת.
רציתי שתדע שאני מודה לך על נדיבות ליבך,
על כך שהרשית לו לישון אצלך.
בילי לא בא לכאן כדי לצפות בבוא הסתיו, נכון, ג'ן?
לא. תיארתי לעצמי.
הוא רוצה שתחזרי אליו.
לא יודע אם את חושבת שקורצתי מחומר אחר או סתם מתעלם ממה שקורה סביבי אבל...
דוסון, אמרתי לו שעזבתי אותו,
שאני איתך עכשיו. אתה יודע זאת.
הוא לא קולט את המסר ולא נראה לי שאת רוצה שהוא יקלוט.
דוסון, אני לא רוצה לשקר לך.
אתה צודק, בילי מחבב אותי, עדיין.
והאמת היא שלא הספקנו להיפרד.
ההורים שלי העיפו אותי מניו יורק במהירות ולא הספקתי לסגור עניין.
חשבתי שרצית לברוח מכל הבחורים שהתייחסו אלייך כאל אובייקט מיני.
אבל בילי לא היה אחד מהם. הוא היחיד מביניהם שהתייחס אליי בכבוד.
הוא התייחס אליי יפה.
אז את חוזרת אליו?
-את צריכה לחשוב על זה? -זה לא פשוט כל כך. בסדר?
זה מבלבל. -קליף אליוט הזמין אותנו
למסיבה בביתו. אני רוצה שתבואי איתי.
אני רוצה שהיחסים בינינו יחזרו למסלולם ואני רוצה שבילי יעזוב.
אני לא יכולה לגרש אותו.
כן, מובן. הוא התייחס אלייך בכבוד.
אבל את יודעת מה, ג'ן? גם אני, עד כמה שידוע לי.
ומהו גמולי? את מצפה ממני שאארח
את הבחור שזיין אותך ברחבי ניו יורק.
בחייך, תהיה הוגן. בסדר?
המצב הזה הוא לא מצב קל בשבילי.
תאר לך שחברה שלך לשעבר
הייתה צצה לפתע בעיר ומלבה את הרגשות...
את יודעת מה, ג'ן? זה פשוט לא אפשרי.
כי אין לי חברה לשעבר.
את החברה שלי, הראשונה והיחידה.
אני לא רוצה שחברתו לשעבר של בילי תהיה חברתי לשעבר.
הרגשות שלי כלפיך לא השתנו. אתה לא מבין?
נסה להבין.
לדאבוני, אני חושב שאני מבין.
אני רוצה את "הפצוע האנגלי".
הרשי לי להציע לך סרט דוחה פחות.
לא, הסרט שודר אמש בכבלים והרדים את התינוק.
זה הדבר היחיד שהרדים את התינוק.
ואם התינוק לא ישן, אני לא ישנה,
ואז אני עצבנית וסבלנותי פוקעת.
ולכן אם ניחנת בקורטוב של הגינות,
תשאיל לי את הסרט ותכניס 180 דקות של שלווה
בחיי ההרוסים.
-אנא? -בסדר.
אבל, לדעתי,
הישועה אינה נמצאת בספריית הווידאו אלא בבית מרקחת.
שמעתי שהחבר לשעבר של ג'ן מסתתר בקייפסייד.
פגשת בעלם החסון?
כן. הוא שובה לבבות.
גלגלי מכוניתו כמעט קיצצו שלוש אצבעות בכף רגלי.
אז מה קורה? היא תחזור אליו?
-תחזור אל דרכיה הנלוזות? -אני ממש לא יודע.
אבל אם ג'ן תעזוב את דוסון לטובת "בילי הנער",
מישהי שאנחנו מכירים ודאי תשמח.
אתה מכיר אותי. אני לא אעמוד בדרכה של אהבת אמת.
אבל אם ג'ן קשורה אליו, וכך זה נראה...
מה נותר לנו לעשות?
ג'ואי, מעולם לא התעניינתי בחייך,
כי חייך מעולם לא היו מעניינים,
אבל אני מוכרח לדעת משהו.
את ממש נהנית מהעובדה שהחבר לשעבר של ג'ן הגיע, נכון?
זו התפתחות מסקרנת. אפילו אתה תודה בכך.
יודעת מה?
זה הטריז שיפריד בין ג'ן לדוסון, לא?
לא, פייסי, אתה...
-זה לא ככה. -אנחנו חברים יותר מדי זמן.
ועד היום עמדתי מהצד וצפיתי במה שקורה.
אבל הגיע הזמן שאומר מה שאני חושב, טוב?
את סובלת מאובססיה הורמונלית משתוללת כשמדובר בדוסון
ואת מתה לנעוץ בו את ציפורנייך, נכון?
קפוץ לי, פייסי.
צדקתי.
היי, תהיי נחמדה, הריצי להתחלה.
-אפשר לחשוב, מה קרה! -ההוראות היו די ברורות.
אסור להתרחק מבן הזוג.
האירוניה בהתגלמותה. אני ננזף משום שהתרחקתי ממך.
המדריך אמר שתיתכן נזילה במכל
ושהחמצן ידלוף, או אם אסתבך באצות...
צללנו בבריכה, גייל.
מה כבר יכול לקרות בבריכה? נחטוף מכה בראש ממגלשת המים?
זו לא הנקודה.
אני לא יכולה לעשות את זה בלעדיך.
אם בכוונתך להילחם בשיטת הטיפול הזאת,
אנחנו סתם מבזבזים זמן. אז תגיד לי, מיץ',
כי אם זה המצב, אולי עדיף ש...
-את רוצה להזמין? -רגע.
הכול טעים מאוד.
-ג'ואי, שולחן מספר חמש. -אני רוצה קפה ו...
-בסדר, עוד שנייה. -מה תרצו?
-אתה רוצה להזמין? -כבר הזמנו.
זה שולחן מספר שמונה. אמרתי מספר חמש.
-בסדר. -סליחה? הזמנתי קפה.
בסדר, עוד רגע. רק רגע.
היי, ג'ואי.
אני מודה לך, שטן, על ששלחת את תלמידך
שיחסל אותי וכך יבוא אל קצו ליל סיוטים זה.
-מה את עושה הערב? -סליחה, זה לא מה שהזמנתי!
לא שאלתי כלום.
אבל חיפשתי בת זוג, ומאחר שלא מצאתי מישהי, חשבתי עלייך.
מה את אומרת? רוצה להסתנן איתי למסיבת החוף?
אתה יודע, זה נשמע ממש מלהיב אבל אני די עסוקה.
-בחייך, ג'ואי, נעשה חיים. -כן.
אחרי שאגיש את המנה ה-100 מיליון,
אלקט את הזכוכית ממכונת הקרח
ואקרצף את השומן מהמצנמים,
תכננתי לקחת את התשר שקיבלתי,
לטוס לאיים הקנריים ולפתוח חשבון בנק.
מה דעתך? סליחה.
תגידי, מתי...?
טוב, בסדר, בסדר.
חכי. מתי יצאת בפעם האחרונה ועשית חיים?
אל תשאל.
חוץ מזה, דוסון יהיה שם.
-שמחת זקנתי. -לבד, ג'ואי.
לכי.
אבל המסעדה מוצפת.
שרה תבוא במקומך.
את זקוקה לי, היא לא תסתדר...
-שלום. -תודה.
בואי, בואי, בואי.
כל הכבוד, בסי.
-דוסון? -כן.
היי.
מה המצב?
-מסובך. ואצלך? -מסובך.
כפי שד"ר קינן היה מגדיר זאת, בעיצומו של שלב ארבע.
שלב ארבע.
מה קורה בשלב חמש?
מה איתך? איפה "בילי הנער"?
אני מניח שהוא מבלה עם חברתו לשעבר שהיא במקרה חברתי הנוכחית,
כלומר שאלך לבדי לברביקיו.
בשעה שג'ן תבלה את שעות אחר הצהריים בחברת שותפי החדש.
באיזה שלב אני נמצא, על פי ד"ר קינן?
-שלב התיכון. -צריך להשלים עם זה, אבא.
אנחנו בחורים נחמדים,
תכונת אופי אשר אבד עליה הכלח לפני 50 שנה.
דוסון, אני האדם האחרון שיכול לתת עצות בענייני רומנטיקה.
עם זאת, דומה שכל מערכת יחסים מניבה אכזבות,
חוסר ביטחון וכאב.
אדם שלא נפגע מעולם הוא אדם שמזלו שפר עליו
או שהוא בודד.
התכסיס הוא להתגבר על זה.
-איך? -להתפשר, לבכות.
ללמוד לצלול במועדון המקומי.
-איש איש ובחירתו. -וזה מצליח?
אין לי מושג, ילד.
אין לי שמץ של מושג.
את יודעת עד כמה מתחשק לי לקחת אותך
איתי לניו יורק?
ואני אחזור לכאן כלעומת שבאתי.
-כאן הבית שלי, בילי. -אז זהו זה?
את עוזבת אותי לטובת בחור
שמניח בובה של אי-טי על המיטה שלו.
-זה פריט של אספנים. -זו בכל זאת בובה.
בילי, שמחתי לראות אותך שוב,
אבל אני צריכה ללכת למסיבה ולמצוא את דוסון
כי אני חייבת לו 400 הסברים.
בסדר. אבל לפני שתלכי,
מי יודע אם ומתי נתראה שוב,
אולי לזכר הימים הטובים ההם,
מה דעתך על נשיקה אחרונה?
נשיקה אחת ויחידה ואז תלך?
אני נשבע.
להתראות, בילי.
נו, מה אמרתי לך? מסיבה משגעת, נכון?
כן. אני עושה חיים משוגעים.
אני מוכנה לחיבוק הקבוצתי.
מליסה פייף בשעה אחת.
הנה נערת חלומותיי. איך אני נראה?
כמו תצלום של חנון לפני שעבר טיפול להסרת החנוניות.
תירגעי, חומד. הקנאה לא תעזור לך בחיים.
-מסיבה משגעת, נכון? -כן, אני עושה חיים משוגעים.
מאז שהצטרפתי לנבחרת הפוטבול לא נהניתי כל כך.
כן, הרבה דלתות נפתחות בפני המעודדות.
נשתה משהו ונלך לקחת סרטי וידאו?
-חששתי שלא תציע את זה. -אני כבר חוזר.
טוב.
שלום.
-שלום. את כאן. -כן, אני כאן. לבד ו...
אני מצטערת על מה שקרה, דוסון.
על ההתנהגות שלי, אני...
היה טיפשי מצדי לחשוב ש...
בוא, נלך לדבר.
-רוצה לשתות? -לא, תודה.
זה בסדר, הבאתי שניים.
חבר שלי מביא לי משקה. תודה.
באמת? מי זה החבר שלך?
דוסון לירי. אתה לא מכיר אותו.
את דוסון? בטח.
תלמיד בשישית, ירד לחוף עם חתיכה בלונדינית.
רוצה לשתות?
בטח.
אתה יודע מה, דוסון? אני מצטערת.
ההתנהגות שלי לקתה בחסר, אני יודעת,
אבל בילי הופיע וחוש השיפוט שלי פשוט התפוגג.
-ברחתי מהשיעורים ו... -אל תחמירי עם עצמך.
היא מחמירה עם עצמה, נכון?
מה הוא עושה כאן? אמרת לו לעזוב, לא?
כן. אני נשבעת.
נכון, אבל הרשיתי לעצמי לקרוא בין השורות.
על מה אתה מדבר?
בוא נאמר שנשיקת הפרידה
הייתה בגדר נשיקה ולא בגדר פרידה.
-נישקת אותו? -זו הייתה נשיקת פרידה, דוסון.
רק נשיקת פרידה.
טוב, אם אלה הם פני הדברים, אני אעזוב עכשיו. אבל תגידי לי את,
תגידי לי את שזו הייתה רק נשיקת פרידה.
סליחה.
לא שאכפת לי,
אבל אני מציע לך להפסיק לשתות.
פייסי, אני יודעת שלא אמרתי לך את זה, אבל אתה חבר נהדר.
בסדר, תודה.
הוא מטריד אותך, קלואי?
אני רוצה להגיד לך כמה דברים.
שמה ג'ואי ולא קלואי.
ולא, אני לא מתחיל איתה.
אני רק חבר שלה, השבח לאל.
אני מודה לך על המידע. נתראה מאוחר יותר.
בואי נלך לטייל.
להתראות.
תגידי לו שהנשיקה הייתה חסרת משמעות.
דוסון, אתה מוכרח להבין.
אני מבולבלת מאוד...
אז מה? את מבולבלת עד כדי כך
שאת לא מסוגלת לענות על השאלה?
היא ענתה לך. אתה פשוט לא מרוצה מהתשובה.
אתה מוכן לא להתערב? זה לא נוגע לך.
אתה יודע מה? אני חולק עליך.
זה לא סתם נוגע לי, זה נוגע לי מאוד.
אם אי פעם היה גלגל חמישי ומיותר בתסריט הזה, זה אתה.
ג'ן ואני חברים ותיקים.
היא הייתה החברה שלי הרבה לפני שהיא חדרה לפנטזיות שלך.
שלך ושל כל האחרים.
אתה יודע מה? אולי מעדתי בחיי,
אבל אני לא חיה בעולם של פנטזיה...
אני מצטער. אני לא רוצה שנפגע זה בזה.
אני רוצה לדעת איפה אני עומד.
אחד מאיתנו צריך ללכת. מי? אני או הוא?
ג'ן, מיהו הגלגל החמישי בתסריט הזה?
אני חושבת שאני.
-ג'ן? -ג'ן?
אתה מרוצה עכשיו?
האמת? די מרוצה. ואתה?
-אתה מנסה...? -בחייך.
-אנחנו רוקדים?
נעשה מה שתרצי, חמודה.
ג'ואי, תיפרדי לשלום מהאנס הסדרתי החביב.
שוב אתה, טמבל?
-היא לא רוצה ללכת. -אנ'לא רוצה ללכת.
בחייך, בוקר, המסיבה נגמרה.
אלוהים!
-אתה בסדר? -כן.
ג'ו?
דוסון. תודה.
אתה הגיבור שלי.
את יודעת, זה לא היה צעד מבריק.
תשתוק.
אם בודי יראה אותה, הוא יהרוג אותה.
אני יודע. תישארו כאן.
אני נכנס. תסתדר עם השיכורה?
כן. רק אל תעיר את התינוק.
טוב, טוב.
-יופי, בואי, נלך. -טוב.
שלום, אישי הצעיר.
תחקה את הדודה ג'ואי, תתנהג כמו שיכור ותירדם?
תשכבי, תשכבי.
תרימי את הרגליים.
ג'ואי...
אני יודע שעבר עלייך שבוע קשה.
את תמיד מנסה להתמודד עם הכול בכוחות עצמך.
זו הסיבה שהשתכרת הערב?
היית צריכה לברוח מהמציאות?
רוטב טרטר, רוטב טרטר, שולחן מספר חמש.
בחייך, בחורצ'יק. אתה רוצה בקבוק?
הנה, בבקשה.
אלוהים, אני בטוח שיש דרך להרגיע אותו.
אולי זה לא הזמן לספר לך את זה אבל...
אולי דווקא כן.
אני יודע שמערכת היחסים בינינו לא מוגדרת.
אני לא מסוגל לתאר אותה.
וגם את לא.
אבל...
אני רק רוצה שתדעי ש...
אם אי פעם תזדקקי לי,
אני תמיד אעזור לך.
את רק צריכה לבקש.
הבחור שהוא הפצוע האנגלי והבחורה
נתקעים במערה, היא נושאת אליו את מבטה ואומרת,
"לא, אנא, אל תעזבני.
הבטח לי שתחזור לכאן."
ואז הוא מסתובב ו... תשמע מה קורה. הוא מסתובב ואומר,
"אל דאגה, יקירתי, אני אחזור לקחתך.
אלא אם כן הנאצים יפילו את המטוס שלי
והפרצוף שלי יישרף לבלי היכר
אחרי שיקצצו את האצבעות של ויליאם דפו."
בוא, בוא!
יופי. חלומות פז, איש קטן.
הרעיון לצלול לא היה רעיון מזהיר אחרי ככלות הכול.
טוב, נראה לי שהמפתח לפתרון הבעיות שלנו
לא מצוי בשיעורי צלילה,
-בסקי מים או בבנג'י. -אני יודעת.
חשבתי שאם ננסה משהו חדש...
אני לא בטוח שאנחנו צריכים להתרכז בהתנסויות חדשות.
אולי זנחנו את ההתנסויות הישנות שלנו.
גייל, אני אוהב אותך.
ואני מוכן לעשות הכול.
מה דעתך שנתחיל במשהו פשוט? בסדר?
משהו שלא דורש וסתים,
מצנחים...
או מכלי חמצן.
בסדר. מה, למשל?
תרקדי איתי?
כל דבר בעתו, גייל.
ג'ואי הייתה מסטולית לגמרי הערב.
היא מלמלה משהו על המסעדה,
נישקה אותי, התהפכה ונרדמה.
-רגע. היא נישקה אותך? -כן.
נשיקה מהסוג שהדודה נותנת בחג
-או נשיקה אמיתית? -היא נישקה אותי.
לא הייתה לזה כל משמעות.
היא הייתה שפוכה, בטח חשבה שאני בראד פיט.
-אני יכול להבין מדוע. -אוי לא, דוסון. ידידי החביב והתם.
יום יבוא ותצטרך להשלים עם העובדות, ברור?
היא לא חשבה שאתה מישהו אחר, טוב?
הראש של הבחורה הזאת מסובב מרוב אהבה,
היא מאוהבת בך עד מעל הראש, ברור?
פייסי, ג'ואי ואני עושים חיים משוגעים יחד.
וכיף להיות עם מישהו שאתה מכיר טוב כל כך,
מישהו שמבין אותך גם אם אתה לא מסביר את עצמך.
היא פשוט מבינה, קולטת אותך.
וככה זה בינינו.
וזה שיגעון, זה נהדר, אבל זו לא אהבה.
אתה לא חושב שזה מוזר
שבעיצומו של סוף שבוע איום עם חברתך ג'ן
אתה ואני יושבים ומדברים על ג'ואי?
האהבה שוררת ביני לבין ג'ן, בסדר?
היא מלהיבה, היא חדשה ונסתרת.
נכון, לפעמים היא יוצאת מכלל שליטה,
אבל תאמין לי, יש הבדל בין ידידות לאהבה.
כן. ואתה בטוח שאתה יודע מה ההבדל?
אתה לא יודע על מה אתה מדבר.
אתה כבר עוזב?
כן. החלטתי לטייל לאורך החוף.
סוכן הנסיעות שלי אמר לי שהנוף מהמם בעונה זו של השנה.
אני מניח שלא ניסית לגנוב ממני משהו...
חוץ מאת החברה שלי.
צא מהלחץ, טוב? ניצחת.
הרגע דיברתי עם ג'ן והיא לא מבולבלת כפי שהיא נראית.
נראה שהבחור הנחמד יזכה בנערה אחרי ככלות הכול.
דרך אגב, כשהכבישים פתוחים,
אני יכול להגיע לכאן בתוך שלוש שעות וחצי מניו יורק.
תתייחס אליה יפה, דוסון.
אל תדאג.
בהתחשב בכך שאני מייחס לעצמי תכונות של בחור נחמד ונוגה,
אני לא מפסיק להתנצל.
ג'ן, סליחה על מה שאמרתי. חוסר הביטחון העצמי שלי בעוכריי...
אתה...
אתה תמיד סקרן לדעת איך חייתי בניו יורק, נכון?
האמת היא שחיי לא היו שונים מחיי כאן, כרגע.
אם נתעלם מהמיקום הגאוגרפי, נותרתי אותה ילדה טיפשה
אשר העדיפה למצוא מקלט במערכת יחסים,
-מלהתמודד עם החיים לבדה. -ג'ן, זה לא נכון.
טוב, כל זה קרה בגלל בילי.
ועתה, משרוחו של חברך לשעבר עזבה,
-נהיה שוב יחד. -ואז מה?
דוסון, אני...
אני בת 16, מעולם לא נשארתי לבד בבית במוצאי שבת,
מעולם לא הלכתי לבד למסיבה בבית הספר.
אני... אני יפה, את בת מזל,
אני מוצלחת ו...
אבל רוב הזמן אני אומללה.
אמרתי לבילי שהסיפור בינינו נגמר.
כן, הוא סיפר לי.
ועכשיו אני צריכה להגיד לך את אותו הדבר.
מה?
אני יודעת שירדתי עליך משום אתה חי בעולם של פנטזיה, דוסון,
אבל האמת?
אני מקנאת בך.
הכול חדש לגביך, בתולי כל כך.
הייתי מחליפה בשמחה את כל ניסיון חיי
בעבור קורטוב מהאידאליזם שלך.
לו רק יכולתי לנסח זאת, אבל...
נתגבר. נתקן את המצב. אני יודע שנצליח.
-לא, זה נגמר. זה נגמר. -ג'ן, את נסערת.
תישני על זה, נדבר בבוקר.
-אנחנו לא מוכרחים לדבר עכשיו. -דוסון, בבקשה, תקשיב.
אני צריכה להחזיר את הגלגל אחורה.
אני צריכה לנסות לחיות לבד.
את לא יכולה לגרום לי להתאהב בך ואז...
להתקפל ברגע ש...
אתגעגע אליך, אתה יודע.
כן.
אישן במרחק כמה עשרות מטרים ממך,
אבל ארגיש רחוקה מאוד.
לא אפסיק להתחרט על החלטתי.
אבעט בעצמי עד בלי די ו...
וביום שבו אחזור אליך בזחילה אצדיק אותך אם תאמר,
"תעופי מפה, ג'ן. יש לי מישהי אחרת ואני לא צריך..."
מישהי שמעריכה אותי.
מישהי שלא תגיע לכאן בסערה
ותשחק משחקים עם הילד של השכן.
מישהי שמסוגלת לנהל מערכת יחסים בריאה, להתמסר.
ולדאבוני, מישהי שלא תהיה כמוך.
תרגום כותרות אדם כהן