Nuda. To už jsem viděl. Ani omylem.
Repríza. Reklama. Španělsky.
Japonsky.
Libanonsky?
Kanál pro dospělé. Rozladěný…
Americká filmová klasika.
-Kdo? -John Doe. Ten z projevu.
-Ahoj, Jo. -Ahoj.
Pamatuješ na toho vraha, co nebyl
odsouzen kvůli spánkové deprivaci?
Jo. Přeskočilo mu.
Vyvraždil půlku restaurace.
Asi zavolám jeho právníkovi.
Malý si pořád plete den a noc?
Moje sestra porodila Rosemaryino děťátko.
Nespala jsem už celé dny, moje známky jdou dolů
a minulý týden jsem usnula při hodině evropské historie.
Pěkně.
-Lehni si tady. -Vážně?
Jo.
Ale žádné slintání.
Pořád tak ujíždíš na klasických filmech?
Není čas prozkoumat nové filmy?
Vše z videopůjčovny jsem už viděl
a v televizi nic nedávají.
Dawsone, Garry Cooper je nudný.
Přesně. Ve 40. letech mohl být člověk geek
a stejně tu holku dostal.
Co se stalo s typy, jako je Gary Cooper?
Sympatický, ale ne sebestředný. Chytrý, ale ne arogantní.
Co se s tím chlapem stalo?
To jsem si mohl myslet.
Takže máš dnes ráno schůzku s investory?
Zpovídáš policejního komisaře?
V 10:00.
-Vypadáš skvěle. -Ty taky.
-Díky. -Není zač.
-Promiň. -To nic.
-Ve tři u doktora Keenana. -Jasně.
Říkal, že děláme pokroky.
Jo, to říkal. Dawsone.
-Dej si snídani. -Sundej batoh.
Nemůžu. Jdu pozdě.
-Jak jde škola? -Skvěle. Musím jít.
No…
Takže…
Takže dnes ráno schůzka s investory?
Stejně jako před chvilkou.
Víte, toto město je ztělesnění nudy.
Mimo občasného sexuálního skandálu
zaviněného mnou se tu nic neděje.
Přísahám, že tohle město
jednou skončí kvůli nedostatku zájmu.
Dávej bacha!
Možná bys mi mohl pomoct.
S čím? S lekcemi řízení?
Ne, ale to je vážně roztomilé.
-Hledám střední školu. -Capeside High?
Jo.
Pomůžeš? Nebo se mám zeptat kapitána?
Jo, promiň.
Touhle ulicí dolů asi tak míli.
Odbočit doleva na Blanton Street.
Asi by sis to měl zapsat.
Ne. Dobrá paměť.
OK. Hned za kruhovým objezdem je stopka.
U té zahni doleva a budeš u školy. Nemůžeš to minout.
Vlastně víš co?
Zrovna tam jdu.
Takže pokud mě svezeš, budu tě navigovat.
A jet s tak bezohledným řidičem? No tak…
To nezní moc chytře.
Hodný kluk…
Bodie, potřebuju si osušit vlasy.
To je má komoda.
Přijdu pozdě do práce. Vypadáš hrozně.
Malý mě nenechal spát.
Zaspala jsem a nestihla se učit na španělštinu.
Od narození Alexandra je to náročnější…
Ale je to poprvé, co jsme s Bodiem…
A je to pro nás také nové.
Slibuji, že se to brzy zklidní,
jakmile se všichni naučíme přizpůsobit.
A kdy to bude?
-Dva, tři roky, maximálně. -Úžasné.
STŘEDNÍ ŠKOLA CAPESIDE
Díky. Opravdu si toho vážím.
Za nic. Jen by nás mohli učit lepší španělské fráze.
Kde máš přítelkyni?
Neviděl jsem ji. Dávej pozor.
„Strejdovo kolo je z Mexika.“
To je ono. Jsi geniální.
Poslední dobou jsi toho moc neříkal.
Je mezi tebou a Jen vše v pořádku?
Jasně.
Na chvíli to bylo trochu drsné, ale…
Jo. Je to v pohodě.
To je skvělé.
-Bueno. -Jo. Bueno.
-Doufala jsem, že tě potkám. -Jak je?
-Dobře. -No tak.
-Pěkná vesta. -Díky.
Tvoje knížka. Zlom vaz.
Díky.
Pořád platí bowling dnes večer?
Ano. Už se těším.
-Uvidíme se. -Ahoj, Joey.
Můžu tě doprovodit na hodinu?
Vlastně…
Sakra. Víš, zapomněla jsem…
Doženu tě.
Jo?
Jo. Uvidíme se ve třídě.
-Dobře. -Dobře.
Dobře.
Billy, co tady sakra děláš?
Takhle zdravíš lásku svého života?
Omlouvám se. Ahoj, Billy. Prosím, odejdi.
-Ne. -Jel jsem celou noc, abych tě viděl.
New York je odtud jen čtyři hodiny.
Ztratil jsem se.
Víš, co by babička dělala, kdyby zjistila,
že jsi tady?
Rodiče mě sem poslali, abych od tebe byla dál.
Věci se změnily.
Změnila jsem se, už nejsem stejná…
Dobře. Tak mi o tom řekni.
Pojď se se mnou projet
a můžeš mi vyprávět o svých pokrocích.
No tak, dvě minuty. To není tolik, ne?
Fajn. Ale budu to stopovat.
-Dawsone. -Ahoj.
Hledám Jen. Nevíš, co teď má za předmět?
Netuším. Promiň.
Můžeš jí něco vyřídit? V sobotu grilujeme
a rád bych, aby přišla.
Do háje. Přijď taky.
Jasně. To zní dobře.
A možná mi můžeš pomoct ještě s jednou věcí.
Jen nemá přítele, že?
Má.
-Mě. -Vážně?
-Jo. -To je skvělé, chlape.
A co lekce plachtění?
Nebo šermování? Ne.
A co potápění? Co myslíš?
Drahé. Potřebuješ vybavení.
A přeplaceného instruktora za 40 babek na hodinu.
Ale ty živíš rodinu, takže to není na mně.
Ráda bych se do toho pustila.
Dr. Keenan chce, abychom zkusili něco nového.
Proč jsi to neřekla hned?
Nikdy jsme si nezkusili vyměnit partnery.
Nebylo by to víc podle tvého vkusu?
Kdy mě přestaneš trestat?
Až se mi přestane zdát o nahé manželce, jak…
Až to přestane bolet.
Být tady je pro mě dobré.
Nechci být hnusná,
ale mohl bys odjet?
Dobře. Ale nejdřív mi pomoz.
Jsem moc unavený, abych dnes večer řídil.
A nemám peníze na hotel…
Mohla bys mi najít místo na přespání?
-Ráno hned odjedu. -Je všechno v pořádku?
Dawsone. Ahoj.
Všechno je v pořádku.
Ahoj, jak je? Billy Konrad.
Billy je můj kamarád z New Yorku.
-Můžu s tebou na chvilku mluvit? -Jo.
Vím, že je to trapné, ale nemohl by u tebe
-dnes Billy přespat? -Přespat u mě?
Právě jsme se seznámili.
Nic o něm nevím.
-Co chceš vědět? -Nevím, kde začít.
Zaprvé, je to kamarád nebo něco víc?
O Billym jsem ti už říkala.
To je on?
Co tě s ním rodiče načapali v posteli?
Ano, ale už je mezi námi konec.
A všechno jsem mu řekla. I že spolu teď chodíme.
Ale je to můj kamarád
a já bych ocenila, kdyby u tebe mohl přespat.
Věř mi, Dawsone…
Znamenáš pro mě desetkrát víc, než kdy znamenal on.
Prosím. Udělej to pro mě.
-Díky. -Žádný problém.
Díky.
Tohle pro tebe musí být hodně divné, ne?
-Co? -Že jsem tady.
Mít v pokoji bývalého svojí holky.
To bude zážitek.
-Je to jen do zítřka, takže… -Jasně.
To je to, co Jenny říkala. Do zítřka, že?
Takže ty jsi filmový fanoušek?
Jo, něco takového.
-To je roztomilé. -To je sběratelský kousek.
Pokud tu chceš zůstat, měli bychom to vědět.
Takže tak. Zítra neodjedu.
Nemám v úmyslu odejít, dokud se za mnou Jen nevrátí.
Co s tím uděláš?
Tvůj táta mě vyhodí?
Nebo mě osobně vyprovodíš pryč?
Trochu smyslu pro humor.
Podívej na sebe. Vytočený pro nic za nic.
Asi zítra odjedu.
Ale měli bychom využít
společného času.
Určitě bys rád věděl, jaká byla Jen v New Yorku.
Do toho.
Ptej se.
O Jen a jejím životě v New Yorku vím vše.
Takže od tebe žádné informace nepotřebuju.
Takže ti řekla základy.
Chytili ji v posteli, poslali sem, pryč ode mě.
Ale řekla ti detaily?
Vyplnila mezery, co z toho dělají příběh?
Protože toho dle mého hodně nevíš.
Hádám, že ani polovinu.
Joey, promluvme si.
Z mého života se stává špatný vtip.
Jestli ho vzbudíš, zabiju tě.
-Tak co je za problém? -Víš, jak jsem včera říkal,
že je mezi mnou a Jen všechno fajn?
Tak už není. Je to blázinec. Je tu její bývalý
a bydlí u mě.
Ten roztomilý kluk ze školy?
Nepomáháš.
A co je za problém? Jsi s Jen.
-Jste pár, ne? -Samozřejmě.
Takže?
Do města přijel pan Frajer
a bowling teď zní hodně uboze.
Bowling byl vždycky ubohý.
Billy je u mě doma, což mi vadí.
Ale když ho vykopnu, bude to trapné.
A když zůstane, jsem za moulu.
-Chci říct… -No…
Tyhle problémy jsou asi dědičné.
Promiň, ale tvoje problémy nejsou nijak originální.
Rozvody a disfunkční rodiny jsou v tomhle městě…
Dysfunkci zvládnu. Rozvod…
Kolik bolesti a ponížení
může vztah vydržet než se dostane do bodu, kdy není návratu?
Mluvíme o otci nebo synovi?
Uklidni se. Neřeš to.
Přežene se to a budete mít větší problémy.
-Myslíš? -Neboj.
-Mám to nechat být? -Dopadne to dobře.
Jasně. Díky. Jsi nejlepší.
Vážně si moc vážím tvé velkorysosti.
A že u tebe mohl přespat.
Billy tu není kvůli přírodě, že?
To jsem si myslel.
Chce tě získat zpět.
Nevím, jestli máš pocit, že jsem tak tolerantní nebo nevšímavý.
Řekla jsem mu, že je konec.
Řekla jsem mu o nás. To víš.
Nechápe to a ani nechce.
Nechci ti lhát.
Ano, Billy ke mně stále něco cítí.
Víš, nedostali jsme šanci se rozloučit.
Naši mě vyhodili tak rychle, že na to nebyl čas.
Chtěla jsi pryč od těch, co tě sexualizovali.
Billy takový nebyl. Choval se ke mně s respektem.
Choval se ke mně dobře.
Takže se k němu vrátíš?
-Musíš o tom přemýšlet? -Není to tak jednoduché, jasný?
-Jsem zmatená. -Jsme pozvaní na party
u Cliffa Elliota. Půjdeme.
Aby bylo zase vše v normálu a Billy pryč.
Nemůžu ho vyhodit.
Samozřejmě. Choval se k tobě s respektem.
Ale víš co? To já taky.
A co za to? Hodila jsi mi na krk kluka,
co se s tebou vyspal.
No tak. To není fér.
Také to pro mě není nejjednodušší.
Přestav si, že by se tu objevila
tvoje ex a vše by se zamotalo.
Víš co? To je nemožné.
Nemám bývalou přítelkyni.
Jsi moje první a jediná holka.
Jen nechci, abychom se rozešli.
Moje city k tobě se nezměnily.
Zkus to pochopit.
Já si bohužel myslím, že ano.
Potřebuju si půjčit Anglického pacienta.
Nechceš něco zábavnějšího?
Včera to dávali v telce a mimčo usnulo.
Je to jediná věc, která ho uspala.
A když nespí on, tak já taky ne.
A jsem naštvaná.
Pokud máš trošku lidské slušnosti,
půjčíš mi to a dopřeješ mi 181 minut míru
v mém jinak ubohém životě.
-Prosím? -Dobře.
Ale podle mého profesionálního názoru
nepotřebuješ videopůjčovnu, ale lékárnu.
Mimochodem, prý je tu Jenin bývalý.
Už jsi ho potkal?
Jo, je okouzlující.
Jeho pneumatiky mi málem zničily tři prsty.
Co bude? Vrátí se k němu?
-A bývalým způsobům? -To netuším.
Ale pokud by Jen opustila Dawsona,
někdo tu bude potěšen, že?
Znáš mě. Nebudu stát v cestě pravé lásce.
Ale jestli má Jen něco s tím chlápkem, což tak vypadá,
co s tím zmůžeme?
Nikdy jsem se o tvůj život nezajímal, protože, upřímně,
tvůj život nebyl nikdy zvlášť zajímavý.
Ale něco bych rád věděl.
Vážně máš radost, že je tu Jenin bývalý, co?
Je to zajímavé. To musíš uznat i ty.
Ale víš co?
Tohle je příležitost, jak Jen a Dawsona rozeštvat.
Ty jsi takový…
-Tak to není. -Jsme kamarádi už dost dlouho.
Doteď jsem jen nečinně sledoval, jak to jde ke dnu.
Je čas s tím něco dělat, jasné?
Jsi hormonálně posedlá naším přítelem Dawsonem
a nemůžeš se dočkat, až do něj zasekneš drápy. Je to tak?
Trhni si.
Je to jasné.
Buď tak hodná a přetoč to.
-Co je za problém? -Instrukce byly jasné.
Nebýt víc než metr od toho druhého.
To je ironie. Řveš na mě, že jsem se vznášel dál od tebe.
Instruktor říkal, že pokud by utíkal
kyslík, došel by nebo bychom…
Byli jsme v bazénu, Gail.
Co by se mohlo stát? Narazíme hlavou do klouzačky?
O to nejde.
Podívej, nemůžu to dělat sama.
Jestli budeš s terapií pořád bojovat,
tak oba ztrácíme čas. Dej mi vědět,
Protože pokud tomu tak je, tak můžeme…
-Objednáte si? -Dáme si…
Všechno je opravdu dobré.
-Joey, stůl pět. -Slečno? Dám si nejspíš kávu.
-Dobře. Vteřinku. -Co si dáte?
-Objednáte si? -Už máme objednáno.
To je stůl osm. Řekla jsem stůl pět.
-Dobře. -Slečno, to kafe, prosím?
Vteřinku.
Ahoj.
Díky, Satane, žes poslal jednoho
ze svých, aby mě dodělal.
-Co děláš večer? -Tohle jsem si neobjednal.
Zapomeň na to.
Hledám doprovod a vzpomněl jsem si na tebe.
Tak co? Půjdeš se mnou na párty?
Zní to skvěle, ale jsem trochu zaneprázdněna.
-No tak, bude to sranda. -Jo.
Až naservíruji sto milióntý talíř,
vyberu sklo z výrobníku ledu,
oškrábu bordel v friťáku,
vezmu svoje spropitné
a zaletím si na Kanáry otevřít účet.
Co si o tom myslíš? Promiňte.
Kdy naposledy…?
Dobře.
Kdy naposledy jsi se šla bavit?
Neptej se.
Kromě toho tam bude Dawson.
-Páni. -Sám, Joey.
Běž.
Ale je tu plno.
Sara za tebe zaskočí.
Sama to nezvládne.
-Sbohem. -Díky.
No tak.
Jde se pařit.
-Dawsone? -Jo?
Ahoj.
Jak to jde?
-Komplikovaně. Co ty? -Komplikované.
Dr. Keenan by to nazval fází 4.
Fáze 4.
Mám se ptát, co je fáze 5?
Zpět k tobě. Kde je Billy?
Asi venku se svou ex, což je moje holka.
Takže dnes budu na grilovačce sólo,
zatímco Jen je s mým spolubydlícím.
V jaké fázi jsme asi my?
-Střední škola. -Přiznejme si to, tati.
Jsme pár milých chlapů,
co přestali být žádoucí přes půl stoletím.
Jsem poslední člověk, který by mohl někomu radit ohledně vztahů.
Ale v každém vztahu je určité množství zklamání,
nejistoty a bolesti.
Kdo nebyl někdy zraněn má buď velké štěstí
nebo je velmi osamělý.
Trik je se přes to dostat.
-Jak? -Kompromis. Slzy.
Lekce potápění.
-Pro každého něco jiného. -Pomáhá to?
Nemám ponětí, chlapče.
Vůbec netuším.
Víš, jak moc tě chci popadnout
a vzít do New Yorku?
Jen bych se otočila a vrátila sem.
-Tohle je můj domov. -Vážně to je vše?
Opouštíš mě kvůli klukovi, který má
na posteli panenku E.T.
-Je to sběratelský předmět. -Je to panenka.
Bylo fajn tě zase vidět,
ale měla bych jít na tu párty za Dawsonem.
Dlužím mu dost vysvětlování.
Ale než odejdeš,
protože kdo ví, kdy se zase uvidíme.
Co na vzpomínku na staré dobré časy
jeden poslední polibek?
Poslední polibek a pak půjdeš?
Čestné skautské.
Sbohem, Billy.
Co jsem ti říkal? Je to skvělá párty.
Jo. Nejlepší mého života.
Jsme připravená na skupinové objetí.
Melissa Fifeová.
Holka mých snů. Jak vypadám?
Jako z reklamy na odstraňovač ňoumů.
Klídek. Žárlivost tě nikam nedostane.
-Dobrá párty? -Jo, nejlepší.
Nejzábavnější od doby, kdy jsem hrál fotbal.
A roztleskávačky mi otevřely tolik dveří.
Jeden drink a vyrazíme do videopůjčovny?
-Že se ptáš. -Hned se vrátím.
Dobře.
Ahoj.
-Jsi tu. -Jo, jsem tady. Sama
a hrozně moc se za vše omlouvám.
Jak jsem se k tobě chovala.
Byla jsem hloupá a neměla si myslet, že…
Pojďme si promluvit.
-Pití? -Ne, díky.
Mám jedno navíc, takže…
Kamarád mi pro jedno šel, díky.
Vážně? Kdo?
Dawson Leery. Asi ho neznáš.
Jasně, Dawson.
Je na pláži s tou blonďatou kočkou.
Pití?
Jo, jasně.
Omlouvám se.
Měla jsem to zvládnout lépe.
Ale Billy se tu objevil a můj úsudek si dal pauzu.
-Šla jsem za školu a… -Jsi na sebe moc tvrdá.
Je na sebe vážně moc tvrdá.
Proč je tu? Neřekla jsi mu, ať odjede?
Řekla, přísahám.
Ale dovolila mu číst mezi řádky.
O čem to mluvíš?
Ten polibek na rozloučenou,
byl víc o polibku než o rozloučení.
-Ty jsi ho políbila? -Na rozloučenou.
Pusa na rozloučenou.
Jestli to bylo vše, tak odejdu. Ale řekni mi,
že jsi mi tím polibkem dávala sbohem.
Promiňte.
Není to má záležitost,
ale měla bys brzdit.
Vím, že to neříkám dost často, ale jsi skvělý přítel.
Dobře. Díky.
Ten kluk tě otravuje, Chloe?
Tak jo, jen pár věcí.
Předně, jmenuje se Joey.
A ne, nebalím ji.
Jsem její kamarád.
Díky za informace. Uvidíme se později.
Pojď se projít.
Ahoj.
Řekni mu, že to nic nebylo.
Musíš to pochopit.
Tohle je tak matoucí…
To je tvůj svět tak zmatený, že nemůžeš
odpovědět na otázku?
Myslím, že odpověděla. Jen se ti nelíbí odpověď.
To se tě netýká.
S tím nesouhlasím.
Protože mě se to týká hodně.
Jsi tu navíc.
Jen a já se vracíme.
Byla se mnou mnohem dříve, než jsi o ní vůbec snil.
Ty a všichni ostatní.
Víš, možná jsem udělala nějaké chyby,
ale aspoň nežiji ve světě fantazie…
Nebudeme se tu navzájem urážet.
Chci vědět, jak na tom jsem.
Jeden z nás musí jít. Kdo to bude? On nebo já?
Jen, kdo je tu navíc?
Myslím, že já.
-Jen? -Jen?
Teď jsi spokojený?
Vlastně to není tak špatné. A ty?
-Snažíš se…? -No tak.
-Tančíme?
Cokoliv chceš, zlatíčko.
Tak jo, rozluč se se sériovým násilníkem.
Zase ty, debile?
-Nechce odejít. -Nechci odejít.
Tak jo, kovboji. Párty skončila.
Bože.
-Jsi v pořádku? -Jo.
Jo?
Dawsone. Díky.
Jsi můj hrdina.
To není zrovna nejlepší věc, cos kdy udělala.
Sklapni.
Jestli ji Bodie uvidí, je po ní.
Já vím. Zůstaňte tu.
Půjdu napřed. Zvládnete to?
Ať uděláš cokoliv, nevzbuď to dítě.
Dobře.
-Dobře. Půjdeme. -Dobře.
Ahoj, chlapečku.
Proč si nehraješ na opilou tetu Joey a nespíš?
Tak.
Zvedni nohy.
Joey…
Vím, že to pro tebe byl těžký týden.
Ale vždycky se vše snažíš zvládnout sama.
Proto ses dnes večer opila?
Potřebovala jsi jen pauzu?
Tatarská omáčka. Stůl pět.
No tak. Nechceš to?
No tak.
Musí být něco, co ho utiší.
Pravděpodobně je špatná doba ti to říct, ale…
No, možná je to ten správný čas.
Vím, že je to mezi námi teď hrozně zmatené.
Ani náš vztah neumím vysvětlit.
A ty také ne.
Ale…
Chci, abys věděla…
Kdybys mě potřebovala,
vždy tu pro tebe budu.
Jen se musíš ozvat.
Takže ten chlap skončí jako anglický pacient
a uvíznou s tou holkou v jeskyni. Koukne na něj a řekne:
„Neopouštěj mě.“
„Slib, že se jednoho dne vrátíš.“
A on se otočí. Poslouchej mě.
„Neboj se, drahoušku. Vrátím se pro tebe,
pokud mě nesestřelí nacisté,
a nebudu spálený k nepoznání,
potom, co odříznu prsty Willema Dafoa.“
Dobrý. Jdeme.
Tak jo. Spinkej.
Hádám, že potápění nebylo tak originální nápad.
Ano. Nemyslím, že by potápění,
vodní lyžování nebo bungee jumping
-bylo klíčem k vyřešení našich problémů. -Já vím.
Jen jsem si myslela, že kdybychom zkusili něco nového…
Nemyslím, že máme pracovat na něčem novém,
když jsme zanedbávali to staré.
Gail, miluju tě.
A jsem ochoten udělat, co bude třeba.
Tak proč nezačít s něčím jednoduchým?
Něco, co nevyžaduje regulátory,
padáky
nebo kyslíkové nádrže.
Dobře. Jako co?
Smím prosit?
Krůček po krůčku.
Kámo, Joey byla dnes večer úplně mimo.
Blábolila o restauraci,
políbila mě a usnula…
-Počkej, ona tě políbila? -Jo.
Políbila tě jako na Díkůvzdání
-nebo tě políbila? -Políbila mě.
Nic to neznamenalo.
Očividně si mě spletla s Bradem Pittem.
Dawsone, můj nevšímavý příteli,
jednoho dne na to přijdeš.
S nikým si tě nepletla, jasný?
Ta holka má hlavu v oblacích.
Je do tebe zamilovaná, jasné?
Chlape, s Joey trávíme společný čas.
Je skvělé mít někoho, koho znáš tak dobře,
že nemusíš verbalizovat, na co myslíš.
Ten druhý to prostě chápe.
A tak je to se mnou a Joey.
Je to skvělé a líbí se mi to, ale není to láska.
Dobře. Nemyslíš, že je to trochu divné,
že uprostřed šíleného víkendu s Jen,
mluvíme o tvé kamarádce Joey?
Láska je to, co mám s Jen.
Je to vzrušující. Je to nové a neznámé.
Někdy se to vymkne z rukou,
ale je rozdíl mezi přátelstvím a láskou.
A znáš ten rozdíl?
Nevíš, o čem to mluvíš.
Odjíždíš tak brzy?
Jo. Kouknu na scenérii na pobřeží.
Můj cestovní agent tvrdí, že je tam teď krásně.
Předpokládám, že ses nepokusil nic ukrást…
Tedy kromě mé holky?
Klid, ano? Vyhrál jsi.
Mluvil jsem s Jen a už není tak zmatená.
Vypadá to, že hodný kluk holku nakonec získá.
Mimochodem, když je cesta v pohodě,
můžu být v New Yorku za tři a půl hodiny.
Chovej se k ní dobře.
Budu.
Víš, pro někoho, kdo se považuje za tragicky milého chlapa,
trávím hodně času omlouváním.
Omlouvám se za to, co jsem řekl. Nejistota ze mě…
Ty…
Víš, jak jsi byl zvědavý na můj život v New Yorku?
Moc se nelišil od toho teď.
Pořád jsem ta hloupá holka,
která považuje za snazší utéct do vztahu,
-než aby čelila životu sama. -To není pravda.
Celá ta věc s Billym.
Když už je ten strašák pryč,
-můžeme se vrátit. -K čemu?
Dawsone, já…
Je mi 16, nikdy jsem nezůstala v sobotu večer doma.
Nikdy jsem nebyla na plese bez partnera.
Jsem hezká, mám štěstí.
Mám štěstí a…
A většinu času jsem stejně nešťastná.
Řekla jsem Billymu, že je mezi námi konec.
Já vím, řekl mi to.
A teď musím říct to samé tobě.
Co?
Vím, že jsem tě kritizovala, že žiješ ve světě fantazie,
ale pravdou je,
že ti závidím.
Všechno je pro tebe tak nové, nedotčené.
Vyměnila bych své zkušenosti
za trochu tvého idealismu.
Kdyby byl lepší způsob, jak to říct…
Zvládneme to. Napravíme to. Vím to.
-Ne, je konec. -Jsi naštvaná.
Promluvíme si zítra.
-Nemusíme to teď probírat. -Poslouchej mě, prosím.
Musím se jít pár kroků zpět.
Musím si zkusit být chvíli sama.
Nemůžeš mě nechat se do tebe zamilovat a
najednou vycouvat.
Budeš mi chybět.
Jo.
Budu spát 20 metrů od tebe,
přitom jako by to bylo tisíc kilometrů.
Svého rozhodnutí budu litovat.
Budu si to vyčítat.
A až se k tobě připlazím zpět, budeš mít plné právo říct,
že už jsi s někým jiným, ať si dám odchod.
S někým, kdo si mě váží.
Kdo se nepřiřítí do města
a nezahrává si s klukem od vedle.
S někým, kdo je schopný zdravého a oddaného vztahu.
Naneštěstí, nikoho, jako ty.