Bra film. Tack så mycket. Nu måste jag gå.
- Varför har du så bråttom? - Jag skulle gärna stanna...
...men Bessie föder nästa vecka och behöver hjälp.
Bodie kan hjälpa Bessie med allt.
Vi har bara sett en film.
Vi ser aldrig bara en film på filmkvällarna.
Allt har en första gång.
- En kväll full av första gånger. - Vad pratar du om?
Det är uppenbart, trots att vi försökt ignorera det.
Jag har gjort intrång på en personlig ritual-
-och min närvaro gör dig obekväm.
Joey, stanna och se en till film. Jag går.
- Det behöver du inte göra. - Det är ingen fara.
Vi har beslutat att ta det lugnt-
- så några timmar isär tar inte död på oss.
Grams är på krigsstigen och om Joey går-
- blir hon misstänksam. Jag borde gå.
Gå inte för min skull. Jag vill inte förstöra er kväll.
Det är inte ditt fel.
- Ta det inte personligt. - Bra! Avgjort! Nästa fråga.
- Vad ska vi se? - Det här är ingen lösning, Joey.
Om vi båda stannar, blir resten av kvällen obekväm.
Filmkvällen har alltså kommit till följande:
Du kan inte vara själv här på grund av din farmor.
Och situationen blir obekväm om ni båda stannar.
Ja.
Du kan inte stanna, för då får du dåligt samvete.
Ni kan inte båda stanna, för då är filmkvällen förstörd.
Bra sagt.
Eftersom det är mitt hus, kan jag inte gå nånstans.
Då har vi bara ett alternativ kvar.
- God natt, Dawson. - Vänta lite.
Vi ses imorgon.
Gå inte och lägg dig för sent.
Filmkväll...
För komplicerat.
God morgon, älskling.
Hur mår vi idag?
Om du också är illamående, svullen och irriterad-
-mår vi exakt likadant.
Se det från den ljusa sidan. Bebisen är beräknad till den 22:a.
Om en vecka är allt över.
En vecka? Det är omänskligt att må såhär en vecka till.
Jag kan inte sova. Mina ben är feta.
Min rygg tar död på mig. Jag är spyfärdig 23 timmar om dan.
Visste ni att en fladdermus är gravid i två månader?
Två månader. Det är rimligt.
Varför kan inte jag föda en fladdermus?
Eftersom vi är nästan säkra på att du är människa.
- Bor du fortfarande här? - Tyvärr.
- När är din intervju? - Efter jobbet.
Den nya franska restaurangen på Hyannis.
Ingen hindrar dig från att flytta, om du inte trivs här.
I de flesta stater anses du vara vuxen.
Lustigt. Till skillnad från dig.
Bodie.
Kom igen. Din syster mår inte bra idag.
Var snäll mot henne.
Jag vet att matriarken är besvärlig på sistone.
Hon föder nästa vecka. När bebisen kommer-
-blir hon sig själv igen.
Det är vad jag är rädd för.
Vad i hela friden är det här?
- En kalender, Grams. - En snuskig kalender.
Nej, en konstkalender. Innan du börjar predika-
- ska du veta att bilderna hänger på eleganta konstgallerier.
Det kvittar var de hänger. I mitt hus tittar vi inte på nakna män.
Nej, vi ber till dem.
Våga inte jämföra de två.
Herregud, Jennifer. Vad har hänt med dig?
Med den lilla flickan jag kände?
Som jag tog med till söndagsskolan?
Som brukade visa respekt för kyrkan och dess lära?
Hon övervägde alla möjliga Gud-liknande källor-
-men blev inte övertygad.
Trots att hon respekterar dem som tror på en högre makt-
-gör hon själv inte det.
Enkelt sagt, hon växte upp.
Kanske det. Kanske tror hon bara det.
Vi borde gå ut i helgen, bara du och jag.
Det gör vi jämt, Pacey.
Nej, vi går inte ut. Vi stannar hemma.
Vi hittar på ett skolrelaterat skäl-
- till varför jag måste komma hem till dig.
Vi låser dörren och drar för gardinerna-
- så ingen av stans invånare kan se oss ihop.
Jag vet att det är svårt för dig att inse att vi är ett par-
- men du måste erkänna att nåt pågår mellan oss.
Ja, något är det.
Vi borde uppföra oss i enlighet med det.
Gå ut offentligt som ett riktigt par.
Det låter fint, men det är inte praktiskt.
Det måste inte vara i Capeside. Vi kan åka till Providence.
Vi äter middag och går på bio. Ingen känner oss där.
Vi blir som alla andra par som går ut och roar sig en lördagskväll.
Vad säger du?
Vill du gå ut med mig, miss Jacobs?
Sa hon ja?
Hon sa inte ja, men inte nej heller.
Hon gav mig blicken: "Jag vill, men det går inte."
Så fort jag får mitt övningskörningstillstånd-
-kommer hon vika totalt.
- Vad gör du? - Du vet hur det är.
Man kan inte vara för försiktig vad gäller det här.
Jag tycker synd om dig.
Hur du kämpar för att få henne ur sovrummet.
Förhållandet handlar inte bara om sex.
Tursamt nog är sex också en del.
Jag måste gå, annars tror din flickvän att jag skolkar.
- Du måste också vara försiktig. - Oroa dig inte.
Jösses!
Det var inte lätt-
- men äntligen har mina föräldrars problem lönat sig.
Mitch och Gale ska på parterapi.
De lämnar Leery Manor i mina händer...
- Det är kul, men... - Kul?
Jag hoppades på nåt lite mer smaskigt.
Det går ett skumt rykte om Pacey.
Har du hört det?
Har han äntligen lämnat in en uppgift i tid?
Det handlar inte bara om Pacey. Miss Jacobs är också inblandad.
Vad är det med dem?
De har ett nära förhållande för att vara lärare och elev.
Så nära att det är olagligt i 35 stater.
Vi kanske kan stoppa ryktet innan det sprids.
Alla pratar om det. Det går inte att stoppa det.
- Vi måste hitta Pacey. - Dawson, är det sant?
Dawson...
Jag har lovat att aldrig ljuga för dig.
Gör mig en tjänst och låtsas att du aldrig frågat det.
Ni kommer aldrig tro vad jag hört.
Jag har en aning.
Hej!
Kenny Leaverton smygrökte tydligen i ett av toabåsen.
- Han hörde allt. - Det är typiskt.
Mitt liv har gått för bra. Det kunde inte fortsätta så.
Det är inte så illa.
Jag uppskattar omtanken, men det är verkligen illa.
Det är ännu värre. Det är en katastrof.
Det är en av de milstolpar som delar-
- den första halvan av ens liv från allt som kommer sen.
Min enda tröst är hoppet att det här inte når Tamara.
Om du lämnar mig ifred en stund-
- så jag kan hänga läpp och tycka synd om mig själv...
- ...skulle jag uppskatta det. - Pacey.
Det här är inte bra, men du kan kontrollera det.
Det är fel tillfälle för ett Obi-Wan, Dawson.
Det enda värre än ett rykte, är ett bekräftat rykte.
Om du går ut och hänger läpp-
-kommer alla tro det är sant.
Om du går genom skolan och ser oberörd ut-
-som om det vore hellöjligt-
- finns chansen att ryktet begravs innan dagen är slut.
Jag klarar det. Jag kan vara lugn och avspänd-
-ett leende, en blinkning.
En lugn promenad till hemkunskapen.
Som om inget hänt. En bekymmerslös kille.
- Ja. - Absolut!
"Romeo och Julia" erbjuder det mest anmärkningsvärda utforskandet-
- av temat "den förbjudna frukten" som vi ska analysera i år.
Inte längre.
Mr Witter. Du är sen.
Han vilade säkert upp sig från igår natt.
Hjälp oss avgöra ett vad.
Riktiga eller silikon?
Fortsätt gärna med lustigheterna. Vi pratar mer efter lektionen.
Lovar du?
Okej. Lugna ner er!
Var var vi?
Förbjuden frukt.
Hej, frestare.
Fortsätt gärna framåt. Jag tar inte illa upp.
Jag är inte här för att racka ner på dig.
Jag vet inte om ryktena är sanna-
- eller om det är ett försök att väcka tjejers intresse-
-men jag förstår vad du går igenom.
Jag tvivlar på att du vet vad jag går igenom.
Låt mig försöka.
Folk stirrar när du går genom korridoren.
De viskar bakom din rygg.
Du snappar upp ditt namn i samtal.
Snart sätter en berättigad paranoia in.
Var sig det är sant eller inte, vet du att de pratar om dig.
- Tänk om du gjort nåt ännu värre. - Som vad?
Dela hus med din gravida, ogifta syster och hennes svarta kille-
- medan din far avtjänar tid för drogbrott.
Tänk dig, Pacey.
Vi har något gemensamt:
Vi ger de småsinta småstadsborna nåt att snacka om.
Och-
-olyckligtvis för dig-
-är du kvällens hetaste nyhet.
Toppen.
Vad ska jag göra nu?
Samma sak som jag gjorde.
Du ber tills knogarna vitnar att en bättre story dyker upp.
Grams sätt att handskas med min åsikt-
- är att ignorera den, vilket gör mig vansinnig.
Mina känslor tar över från förnuftet-
- och jag blir ohövlig och ger henne fler skäl-
-att avfärda mitt sätt att se saker.
Vi är fast i den här hemska, onda cirkeln.
Du måste göra nåt. Du kan inte ignorera henne i tre år.
Inte? Toppen, där rök plan A.
Där är hon, inte en minut försent.
Hon håller ett öga på min lättfärdiga livsstil.
- Vi ses ikväll. Okej? - Okej.
Middag kl 18. Jag vill se dig rentvättad vid bordet då.
Bessie?
Bessie!
Joey!
- Jag är så glad att se dig. - Vad har hänt? Allt okej?
Det är inget.
Jag var på väg till kliniken när jag hade ett missöde.
Har du en undersökning idag?
Nej, inte förrän nästa vecka-
- men jag tror att jag måste boka om den.
Varför då?
Jag är rätt säker på att värkarna börjat.
Herregud!
- Vi måste flytta pickupen... - Allt är under kontroll.
Men jag måste ringa en ambulans.
Eftersom vår telefon inte fungerar just nu...
- Inte? - Nej.
Den närmaste telefonen tillhör din vän Dawson.
Ta med mig dit genast.
Dawsons hus är närmast, men inte det lämpligaste.
Det finns bara ett sätt-
-att komma dit härifrån.
Oroa dig inte. Vi är snart framme.
Med den här takten är vi snart tre i båten.
Kom igen! Ge mig dem.
Du ror som en tjej.
Jag ska börja kalla dig Josephine.
Jag trodde du var expert på att ro.
Och jag trodde du skulla föda nästa vecka på sjukhuset.
Herregud, Bessie! Båten läcker!
- Det är inte båten, Joey. - Vad är det då?
Inte? Kan du be Pacey ringa när han kommer?
- Dawson? - Tack.
Skönt att se dig. Jag är orolig för Pacey.
Ingen tid. Min syster ska föda.
- Kul! Grattis. - På er gräsmatta.
Va?
Jaha, visst. Men...
Jag förstår.
- Ja, jag väntar. - Vad säger de?
Ambulansen är på väg, fast den stannar i Duxbury först.
Det är en timme härifrån.
Svår traffikolycka. Barnafödsel har inte hög prioritet.
De kollar beräknad ankomsttid.
Ett sjukhus med en ambulans och ingen läkare inom 5 mil?
Ännu ett glädjeämne ute på bondvischan.
Ja, jag är kvar. Hur länge?
Fick du tag på Bodie? Var är Bodie?
Ice House sa att han redan tagit bussen till Hyannis.
De kommer så fort de kan, men de kan inte garantera nåt.
Hör på, din sorgliga assistent. Det här är en blivande moder.
Jag kanske inte betalar skatt nog för att förtjäna snabb hjälp-
- men min sko är full av vätska, mitt bäcken skakar som ett rumbaband-
- och jag riskerar att bli förlöst av två skolelever!
Sluta hitta på ursäkter, lyft din feta rumpa-
- och fixa en ambulans innan mitt foster börjar college!
Utmärkt.
De kommer säkert genast.
Låt oss skippa det här samtalet, Pacey.
- Vilket samtal? - Det där du ber om ursäkt...
...och vädjar till mitt ömma hjärta-
- medan du förklarar varför du öppnade din stora mun.
Jag pratade med Dawson. Jag visste inte att Kenny var där.
Det fanns en enda gräns som vi inte kunde gå över.
Inte sex, inte äkta intimitet...
Bara en: Du får inte prata om det.
Du berättar inget för dina vänner eller klasskamrater.
Diskretion kanske är ett koncept en pojke inte kan förstå.
Jag vill att du skulle höra min sida av saken.
Du kan inget säga som jag inte redan hört i lärarrummet.
Ja, det stämmer.
Lärarkåren pratar redan om oss.
Det är bara en tidsfråga innan adminstrationen får nys om det.
Sen har vi styrelsen och om vi har riktig tur-
-statsåklagaren.
Tamara, jag är ledsen.
Imorse föreslog du att vi skulle göra sånt som par gör.
Jag har en passande idé. Vi gör slut.
Var är den jäkla ambulansen?
Den kommer, Bess. Den kommer.
Bodie är inget alternativ. Vad ska vi göra?
Vi är inte kvalificerade.
Nån i stan måste veta hur man sköter en sån här situation.
Vad är det här?
Kung Jakobs bibel. Gamla och nya testamentet.
Fast jag föredrar de senare kapitlen.
Vet du vad jag föredrar? Folk som respekterar mitt privatliv-
-och rätten att tro vad jag vill.
Jag vet att ateism är det minst åtråvärda draget-
-ett barnbarn kan ha-
-men ta det inte personligt.
Det gäller inte bara Gud. Jag har liten tilltro till alla män.
Jag vet att du ogillar min familj-
- och har säkert 80 skäl till att se Bessie och Bodie som syndare-
- men min syster har värkar i Dawsons hus i denna stund-
- och bebisen bör inte straffas för nåt av de 80 skälen.
När du blev sjuksköterska avlade du en ed-
-och vi behöver hjälp.
Toppen.
Jaha-
-hör på det här.
Jag klipper håret hos Carlton-
- när killen bredvid mig berättar om ett rykte som går på high school-
- om en skolelev som ligger med sin lärare.
Jag sa till mig själv: "Om det rör sex-
- kan det inte handla om min bror, Pacey."
Då säger killen: "Det sägs att han hittade på allt.
Det är bara en lögn."
Då sa jag till mig själv: "Bingo."
Det är verkligen fascinerande, Dougie.
Det enda jag kunde tänka på-
- var stackars, fina Tamara. Det gjorde mig spyfärdig.
Hon måste vara förstörd.
Kan du ge mig en glimt i hur ditt sinne fungerar?
Vad var skälet? Leda?
- Ett klassiskt rop på hjälp? - Nej. Vet du vad?
Det låg på min lott att låta stan veta-
- att åtminstone en i vår familj hade heterosexuellt sex.
Och stilla min nyfikenhet.
Tänkte du ens för en sekund-
-att du kanske borde stå på min sida?
Eller har vår familj förbjudit sådana känslor?
Det var djupt, Pacey.
Skolstyrelsen blir säkert lika rörd som mig.
Har du inte hört det?
Dina lögner har nått hela vägen upp till toppen.
Superintendent Stevens har kallat till styrelsemöte-
- för att diskutera om miss Jacobs bör åtalas.
Din närvaro kommer säkerligen krävas.
Det är lustigt, Pacey.
Det finns folk här i stan som tar dig på allvar.
Tyvärr är du inte en av dem.
Bodie är på väg till en restaurang på andra sidan länet-
- och det enda som hindrar födseln från att bli en hörsägen-
-är den här lilla apparaten.
Vad säger du? För Bodies skull?
Okej, men jag har sista ordet.
Avtalat.
Bessie.
Jag har hittat hjälp.
Säg inte att du gjort vad jag tror.
Konflikt. Perfekt.
- Hur långt emellan är värkarna? - Joey!
Hon är sjuksköterska.
Hon är en racist som hatar mig och min pojkvän...
- ...och vårt ofödda barn. - Är allt okej?
Vi har bara en oplanerad hemmafödsel.
- Inget att oroa sig för. - Jag är oroad.
Flytta undan kaffebordet.
Pulsen är stark. Temperaturen är bra.
Vi ska flytta Bessie till den där stolen.
Lugnt och fint. Sådär ja. Sådär.
Jag är emot det här.
Mr DeMille, hämta stora handdukar och tvättlappar.
- Okej. - Sådär ja. Lugnt och fint.
Lugna dig. Andas lugnt.
Andas lugnt. Så ja. Kuddar!
Tack, Josephine.
Kalla mig Joey.
Nej, Judas.
Vad gäller dig, har jag ett erbjudande.
Det här är en stor dag och som din sjuksköterska-
- kommer du känna en otrolig tacksamhet gentemot mig efteråt.
Jag lovar att inte dra nytta av ditt lyckorus-
- och motstå instinkten att knyta an till dig-
-om du gör mig en liten tjänst.
- Vad då? - Håll tyst.
Var är handdukarna?
- Tammy, jag är ledsen... - Mr Witter, vi har inte träffats.
Caroline Fields, miss Jacobs advokat.
Advokat?
Jag har rått henne att inte diskutera fallet med dig.
Vad pratar...? Det handlar inte...
Jag måste be dig undvika all direkt kommunikation med min klient.
Känner du behov av att prata med henne-
- kan du kontakta mig och jag vidarebefodrar meddelandet.
Är det klart?
Ja.
- Caroline. - Ja, mr Witter?
Kan du säga till din klient att jag är ledsen?
Det var exakt 60 sekunder sedan den förra värken.
Du är helt öppen, kära du.
- Dags att krysta. - Krysta vad?
Bebisen, kära du.
Hon klarar det här, Joey.
Ja, jag vet.
Ni har ombetts deltaga i det här mötet-
-då vi nåtts av ett envist rykte.
Ett rykte som ni utan tvekan har hört.
- Ja, jag har hört det. - Låt mig tala klarspråk, miss Jacobs.
Pacey Witter är en student i en av era engelskaklasser.
Ja, det är han.
Det påstås att ni och mr Witter har ett förhållande.
Förlåt min rättframhet när jag frågar er-
-om påståendet är sant?
- Sanningen är... - Nej, det är det inte.
Mr Witter, ni ska vänta tills ni blir inkallad.
Jag vill inte vara respektlös-
- men om ni ger mig en sekund kan vi sätta punkt för det här.
Okej, mr Witter. Vad vill ni säga?
Jag vet att ryktets ursprung har spårats till mig.
Och-
-jag antar att det låter rimligt.
En C-plus elev som sitter längst bak i miss Jacobs engelskaklass varje dag-
-och dagdrömmer om samma sak:
Hur det skulle vara att vara lite snyggare-
-mer sofistikerad-
- och cirka 15 år äldre, eftersom bara då-
- skulle miss Jacobs kunna se mig-
- som något mer än bara en av hennes elever.
Bara då skulle ryktet kunna vara sant.
Missförstå mig inte.
Jag är smickrad att ni tog ryktet på allvar.
Personligen skulle jag ha avfärdat det som en tonårsfantasi.
Jag trodde ni skulle se det på samma sätt.
Var vänlig och upprepa för protokollet-
- att ni förnekar tidigare nämnda påståenden.
Ja, för protokollet och alla andra ställen.
Miss Jacobs är min engelskalärare.
Och till min stora besvikelse-
-definitivt inget mer.
Precis så. Sådär ja.
- Ja, ja. - Herregud!
Det går jättebra.
Grams, jag måste prata med dig.
- Grams, det är mycket blod. - Vad?
- Sa hon blod? - Bara lugn, kära du.
Är du rädd för att säga att nåt är fel?
Jag vill veta vad det är.
Var inte dum. Inget är fel.
Vad Jennifer inte vet-
- är att blod är en naturlig del av födseln.
Det sista vi vill är att oroa dig.
Jennifer, en kall tvättlapp nu!
Mrs Ryan, allt går väl bra?
Du är jätteduktig. Allt är bra.
Jag skulle inte filma om något var fel.
- Mrs Ryan, le för kameran. - Ut!
Du distraherar min patient och det accepterar jag inte.
Grams. Grams. Vi har problem, eller hur?
- Något är fel. - Inget är fel.
Hur vågar du skrämma upp min patient genom att säga så?
Gram, hon förlorar mycket blod.
Jag vet inte mycket om det här, men jag vet hur mycket blod ser ut.
Okej. Det är mer blod än jag skulle föredra-
- men jag ser inga tecken på livmoderruptur eller lös moderkaka.
På engelska.
På engelska? Jag behöver din hjälp, Jennifer.
Lägg bort din dåliga attityd och ifrågasättande-
- och hjälp mig förlösa bebisen innan hon förlorar mer blod-
-och komplikationerna förvärras.
Tror du att du klarar det, Jennifer?
Kan du uppbåda lite tilltro till mig?
Om du kan det, är rätta tidpunkten inne.
Bessie, andas och krysta. Andas och krysta!
- Gram, hon har ont. - Hon mår bra, Jennifer.
Mrs Ryan, jag behöver nåt.
- Vad behöver du? - Medicin. Något mot smärtan.
Jag har ingen medicin, men jag har nåt bättre.
- Snälla, jag provar allt. - Repetera efter mig:
Fader vår, som är i himlen...
Hon behöver bedövning, inte herrens bön.
Förlåt, men det fungerar inte på mig.
Nej, kära du. Det är för bebisen.
Fader vår, som är i himlen.
Helgat vare ditt namn.
Tillkomme ditt rike.
Du hörde vad hon sa. "Tillkomme ditt rike."
Tillkomme ditt rike.
Krysta!
Hej.
Jag längtar efter att se mammas min-
- när jag berättar vad som hänt i vardagsrummet.
Bessie klarar sig, Joey.
Hur skrämmande mrs Ryan än är, så är hon otroligt skicklig.
Jag vet, Dawson.
Jag sitter inte här eftersom jag är orolig.
- Klart jag är orolig, men... - Vad är det?
Det är inget. Allt är okej.
- Det är dumt. - Det är inte dumt, Joey.
Jag håller inte alltid med dig, men dina skäl är aldrig dumma.
Okej. En fråga, Dawson.
Vem liknar Bessie?
Det är lätt.
Din mamma.
Vissa gånger är likheten bara flyktig, men vid-
-vissa tillfällen-
-när Bessie säger eller gör något-
- känns det som om mamma aldrig dog.
När hon blev sjuk-
- fick hon cellgiftsbehandling varje månad-
-vilket gav henne otroliga plågor.
Jag kom hem och satt hos henne.
Hon skrek på ett sätt jag aldrig hört förr.
Jag bad till alla högre makter-
- att jag aldrig skulle få höra dem igen från någon eller något.
Någon måste ha hört min bön.
- Jag slapp höra det igen. - Tills idag.
Joey, när din mamma hade smärtor-
-varför satt du vid hennes sida?
Kom igen, Dawson. Hon behövde mig.
Hon sa det aldrig, men jag visste att...
Jag visste att hon behövde mig.
Vad får dig att tro att Bessie har mindre behov av dig?
Tamara?
Hej.
Jag förstår vad du måste tänka om Pacey just nu-
- med tanke på alla problem han orsakas.
Jag hoppas du inte drar hela vår familj över en kam.
Grabben har varit en plåga sedan han var liten.
Problem här, orsakat bråk där...
Då måste du vara mycket stolt.
Stolt? Jag förstår inte vad du menar, Tamara.
Hur han växt till sig.
Från ett bångstyrigt barn till en fin, känslig-
-intelligent ung man.
Och Douglas.
Kalla mig miss Jacobs.
Sådär ja. Krysta.
- Bebisen är snart ute. - Herregud. Jag ser huvudet!
Sådär ja. Snart klart. Lite till bara.
Såja. Bara en gång till. Det är nästan klart.
Kom igen. En till. Du klarar det.
- Nej. Jag är för trött. - Du kan och du måste.
- Han är ute. - Han?
Han.
Mår han bra?
Mer än så.
Han är frisk. Han är vacker.
Här är han.
Kan vi pratas vid eller ska jag kontakta advokaten?
Hej, Pacey.
Om du är här för att be om ursäkt igen-
-så behövs det inte.
Jag uppskattar djupt det du gjorde.
I själva verket-
- hoppades jag att allt snack om att göra slut-
- bara var ett impulsivt uttalande.
Tamara, det här kommer aldrig upprepas.
Jag ska inte prata med någon igen.
Inte med Dawson eller nån annan.
Det finns ingen chans att det händer igen.
Jag vet. Jag låter det inte hända igen.
Bra. Inte jag heller.
Jag kanske inte är tydlig nog.
Det blir inga fler rykten, eftersom det inte blir fler tillfällen.
Jag lämnar Capeside.
Jag har lämnat min avskedsansökan till rektor Geiger-
- och borde vara hos min syster i Rochester imorgon.
Du slösar inte med tiden.
Du visste att den här dagen var oundviklig.
Jag har en annan mening, miss Jacobs.
Jag hade aldrig förutspått att Rochester-
- skulle vara en del i vår historia.
Jag menade att slutet mellan oss var oundvikligt.
Du kanske tar examen.
Jag kanske träffar nån i min egen ålder.
Du kanske träffar nån i din egen ålder.
Du måste ha vetat-
-att klockan tickade för oss två.
Du måste förstå att jag bryr mig om dig.
Mer än jag nånsin trott eller ens velat.
Men jag är-
-36 år gammal-
- och jag vill ha barn innan det är för sent.
Jag vill vara deras mor, inte deras flickvän.
Vet du-
- bara för att jag är äldre och mer mogen än du-
- betyder inte att jag vet vad man sägar i såna här tillfällen.
Snälla, låt oss ta farväl nu.
Innan jag blir gråtmild och pinsam och för ärlig.
Är en adjökyss tillåten?
Jag vet inte. Det var vad som försatte oss i den här situationen.
Jag...
Jag tror jag klarar av det, Tamara.
Jag vet inte om jag klarar det.
Kom.
Okej.
Jaha-
-jag hoppas du trivs i Rochester.
Hoppas du har kul i high school.
- God natt. - God natt, Jennifer.
- Lång dag, eller hur? - En bra dag.
Jennifer.
Bara för att vi inte säger vissa saker till varann-
- betyder inte att vi inte känner så.
Jennifer?
Efter din upplevelse idag-
- kan du fortfarande säga att du inte tror på Gud?
Jag är inte säker på om Gud finns-
-men jag börjar byta åsikt om män.
Joey, kom hit.
Han har mammas ögon.
Ja.
Det var det första jag såg.
Hej då, Tammy.