ראינו את "טוויסטר".
-ועכשיו? -אני בעד "הרפתקה בפוסידון".
אבל ב"מגדל הלוהט" מתים יותר כוכבים.
סתם נשרפים למוות. ב"פוסידון" המיתות מעניינות יותר.
הכול הפוך.
בואי נראה אם הסיאנס שלנו עם סרטי האסונות פעל.
ערב טוב מהתחנה המטאורולוגית, אנו עוקבים אחר התפתחות הוריקן "כריס"
הצובר תאוצה עם התקדמותו אל החוף
ונוכח המצב ייסגרו בתי הספר בכמה מעיירות החוף.
בתי הספר יהיו סגורים מחר בירמות,
בצפון פלמות ובקייפסייד...
יש!
-הישארו עמנו. גייל, בוב? -תודה, האל.
בוב, נראה לי שמחר רצוי להישאר במיטה.
-ועוד איך. -הם שקופים כל כך.
"ובכן, גייל, מה דעתך על המצב הנוכחי בבוסניה?
תרכבי עליי אחרי השידור?"
אימא שלך יודעת שאתה יודע?
לא.
ואבא שלך?
אין לו שמץ של מושג.
פול ניומן או ג'ין הקמן?
אני די עייף. אכפת לך אם אלך לישון?
לא.
דוסון, תצטרך להתמודד עם זה.
הכול נדחה בגלל ההוריקן. כולל חיי.
-החיים שלך הם סופת הוריקן. -בלי מטפורות. מאוחר מדי.
להתראות.
נתראה מחר, ג'ואי.
-היי, דוסון? -כן?
תהדק את החגורה. נכונים לך חיים סוערים.
טום בורטון התייעץ עם דמוקרטים
היום באשר לנכונותם
להצטרף למפלגה הרפובליקנית בהצבעה על הענקת חסינות לעדים.
דרוש רוב של שני שלישים.
בחזרה אליך, בוב.
לו היה מדובר ביריד העוגות המקומי אני הייתי האיש שלך.
לא, אני לא עוקצנית, אני מנסה להיות כתבת.
בסדר, ג'ים. אם תזדקק לי,
אני כאן, מתקנת את הגרביים של בעלי.
לא ייאמן.
את לא תסקרי את ההוריקן?
מובן שלא. חסר לי איבר מסוים בין הרגליים
אשר בלעדיו אי אפשר לסקר מזג אוויר סגרירי.
אני והאיבר שלי נרגשים עד מאוד מכך שאת נשארת כאן, בביתך.
יש לי פנס כיס, נרות, מקלחת קרה וסוללות.
תודה. אני קופץ לשאול לשלומן של ג'ן וגברת ריאן.
אזמין אותן אלינו עד יעבור זעם.
בסדר.
אבא שלי מקסים, נכון?
עם נטייה לשלמות, בדומה לטום הנקס או להריסון פורד,
-אבל הוא צור איתן. -ללא ספק.
ונאמן.
במידה יתרה.
מי יסקר את הוריקן "כריס"?
-בוב קיבל את הסיקור. -בוב...
כן, הוא שולט במצב.
-בוב בחור נפלא. -אבא בחור נפלא.
בוב הוא מגיש החדשות.
מותק, אבטחת את המרפסת הקדמית?
עוד מעט. צריך להתכונן לקראת הוריקן "בוב".
הוריקן "כריס".
נכון. כריס הוא ההוריקן, בוב הוא המגיש.
אוי ואבוי.
אני רוצה לציין שאני כאן שלא מרצוני.
תפסיק לקטר כמו תינוק.
משטרה
אין לימודים היום. זו ההזדמנות שלי לישון,
לצפות באופרות סבון, ליהנות מהסופה.
פקודה של אבא.
פקודה של אבא. נשמע שאתה נהנה לציית.
אני אכסח אותך.
-אתה כזה גבר, דאגי. -לך תזדיין.
עליך לעבד את התפרצויות הזעם האלימות.
אלו טקטיקות הדחקה גרידא אשר נועדו להסתיר את תשוקותיך ההומוסקסואליות.
אני בחור יפה, זה לא אומר שאני הומו.
אני אחד הגברים הכי סטרייטים שאני מכיר.
האומנם? אוסף התקליטורים שלך עלול לסתור זאת.
ברברה סטרייסנד, השירים מ"עלובי החיים"...
האופי המורכב שלי מעניין ועדין.
דאג, אתה לא צריך להתגונן בפניי. אני בעדך.
אני רק רוצה שחייך יהיו מאושרים ופוריים.
נשים מתות על אוסף התקליטורים שלי.
יש לי שאלה. למה בחרת במקצוע
שבו אתה נדרש להתלבש כמו אחד מחברי להקת "אנשי הכפר"?
בחרתי להיות שוטר משום שאבא שלנו,
מפקד תחנת המשטרה בקייפסייד, החדיר בי ערכי מוסר ואמונה בצדק.
וזה מקשה עליך לצאת מהארון. אני מבין.
אני בטוח שיש קבוצות תמיכה לשוטרים הומואים.
פייסי, אני לא הומו!
זה קשקוש. כבר הסכמנו.
זו הטלת מום.
מחקרים מעידים שהטראומה בעקבות חיתוך איבר המין
נמשכת עד תקופת הבגרות.
תסמכי עליי. לו הייתי מודע לזה, הייתי זוכר זאת.
עורלתו של הרך הנולד לא תהיה נושא לשיחה אם סופת ההוריקן תעיף אותנו.
זו רק אזהרה. הסערות לא מגיעות לאזור שלנו.
אני מצביעה ללכת אל דוסון.
-רעיון לא רע. -אל תשני את הנושא.
-הילד יהיה נימול. -לא ולא.
את לא הקובעת רק משום שאת בהיריון.
נחיה ונראה.
תמי!
-היי, תמרה! -שלום.
-לא... -החלק האחורי מוכן.
פייסי, בוא, תעזור לי.
טוב לראותך. אחיך עזר לי לאבטח את הבית.
כן, הוא בחור כארז.
הכנת שיעורי בית?
אני מקווה שניצלת את מזג האוויר לקריאה.
הצחקת אותי. הטמבל הזה?
הוא לא קרא ספר מכיתה ג'.
באמת? תשמח לשמוע.
הישגיו של אחיך לא רעים, השוטר ויטר.
אנא, תקראי לי דאג.
בסדר.
-ושמך... -גברת ג'ייקובס.
או תמרה. מה שתרצה.
תמרה.
מצטערת, אני שונאת סופות. אני מפחדת כשמזג האוויר גרוע.
נצטרך לעשות משהו בנידון.
חוויתי בחיי אינספור סופות.
עשי לי טובה. ארגיש טוב יותר אם תבואו אלינו.
אם האל יחליט להשמיד את ביתי בסערה, יהי כך.
שכחתי, האל שלח פקס בשעה שלא היית בבית.
משהו בקשר ליום הדין.
שלום, זר.
שמעתי שסבא שלך אושפז. אני מצטער.
כן, רק לצורך בדיקות. הוא יהיה בסדר.
סבתא די מודאגת.
-מה שלומך? -טוב.
יופי. אפשר לעזור לך?
לא, אני מסתדר. תודה.
-היחס שלך כלפיי צונן. -לא, אני...
אני לא שופטת אותך, זו רק הערה.
-אתה רוצה לדבר? -זה לא קשור בך, בסדר? בנו.
יש לי רשימת מטלות ארוכה. באמת.
כמובן.
התחזית, התפרצויות גלים בים וגשמים עזים לאורך החוף.
רבותיי, תרגישו בנוח.
אנחנו נכין ארוחת צהריים.
נחמד מצדך. אנחנו מודים לך.
אין בעיה. גברת ריאן, זו...
נפגשנו. את בסי, אחותה הלא נשואה של ג'ואי.
וזה בודי.
תודה, "וולטר קרונקייט".
להזכיר לך מי זכתה בפרסים?
יש לי יותר גביעים ופרסים מאשר לך.
ילד רע!
תיזהר. אני רוצה שתחזור בריא ושלם.
בסדר.
אחזיר לך צלצול.
אני רוצה להעניק לך אות. לא גביע, אלא אות קלון.
תצטרכי לתפור אותו לדש החולצה.
ברכותיי.
דוסון, אנחנו צריכים לדבר.
על מה? על מזג האוויר?
מותק...
אני יודעת שאתה כועס,
-ואתה צודק. -תעזבי אותי.
מותק, אנא. תשמע עד הסוף.
אני אוהבת את אבא שלך.
אני יודעת שזה נשמע די צבוע כרגע,
אבל היחסים שלי ושל בוב...
ביני לבין בוב. כך צריך לומר, מבחינה דקדוקית.
אם תאפשר לי לדבר, אולי תצליח להבין.
להבין מה? את הלך מחשבתה המורכב של נואפת?
יש הסבר הגיוני לכך שהפרת את ברית הנישואים?
-זה חד וחלק, לא? -לא. יש סיבות.
אילו? שעמום?
אולי באמת תשלפי בבל"ת "אני בת 40, מגיע לי להיות אנוכית" הנדוש?
תרשה לי להסביר?
מה, אימא? אנא. הסבירי, טהרי את מצפונך, אבל בפני האדם הנכון.
אני הבן, זוכרת? חסרה כאן חוליה.
ואותה "חוליה" נמצאת למטה, ויש לה שם.
בעל, אלוף, בן זוג.
נשמע מוכר?
אתה בסדר?
אני לא מבין.
יש לי זוג הורים שמתנהגים כמו ילדים ומזדיינים כמו שפנים.
היית חושבת שיהיה להם די בכך.
מתברר שאבא לא עמד בקצב, אז אימא אמרה, "היי!"
דוסון, תפסיק. המין אינו הגורם המרכזי במצבים האלה.
האם אבד הכלח על רעיון המונוגמיה?
האין זה מתקבל על הדעת ששני אנשים יספקו זה את זה לעד?
-לא יודעת. -אולי חוסר האיזון הכימי בגוף
גורם לאנשים לנאוף עם עמיתיהם לעבודה.
אולי בוב אינו היחיד.
אולי היא נואפת עם כל צוות החדשות.
אימא שלך אישה טובה.
תגני עליה. מתאים לך. זה הגיוני.
-סליחה? -שמעת אותי.
נכון. אם לא תבהיר את עצמך, אמלוק את הראש שלך.
ציינתי רק שאת מבינה את הצורך של נשים בבני זוג מרובים.
כי לדעתך שכבתי עם מחצית אוכלוסיית ניו יורק?
-זה לא מה שאמרתי. -לא כולנו צדיקים כמוך.
אנחנו לא יצורים דמיוניים בסרט של ספילברג. אחדים מאיתנו חיים במציאות.
אני לא מאמין.
אל תשים לב אליי, אני רק עוברת אורח.
אין מנוס.
מה את עושה פה?
אני בנסיגה זמנית.
כשהיינו ילדים, שיחקנו כאן, אתה זוכר?
היינו משחזרים את המערכה השלישית של "מלתעות".
-לא עכשיו, ג'ואי. -בחייך.
אתה תהיה קפטן קווינט ואני אהיה הופר והשריף ברודי.
-זכרנו את הדיאלוגים בעל פה. -אנחנו לא ילדים יותר.
אבל זה יכול להיות נחמד.
אה, שכחתי.
זה מתווסף לרשימה של "אנחנו מבוגרים מדי".
אני יודעת שאתה כועס עליי כי שיקרתי לך.
גם אם אתה לא מודה בזה, רואים את זה עליך.
את יודעת מה? כדאי שתלכי. איני שולט במה שאני אומר היום.
אני יודעת מה עובר עליך. אתה מתאמץ לחפש תשובה.
אתה רוצה לדעת למה היא בוגדת בו, אבל...
זו רק שאלה של תפיסה.
הרשה לי לחלוק עמך קורטוב של תבונה המצוי באמתחתי.
אל תשאל מדוע אמך עושה מעשים נאלחים אלה,
תחת זאת, כרע ברך ותודה לאלוהים שיש לך אימא.
ג'ואי.
מצטערת, דוסון. שכחתי.
לא מדובר בי.
רוחות נושבות במהירות של 80 קמ"ש, ומהירותן גוברת.
טרם הוברר אם הוריקן "כריסטופר"
אכן יגיע לקייפסייד...
אמרתי שמעט רוזמרין טרי ופלפל שחור...
אני מבינה באמנות הבישול טוב ממך.
העוף היה טעים, גברת ריאן.
מי הים עלולים להגיע לגובה של חמישה מטרים בערך...
מזג אוויר סוער בחוץ.
אני מקווה שבוב שומר על עצמו.
אל תדאג לבוב, מר לירי.
הישמעו להוראות הרשויות.
אני מחזיר את השידור לאולפן,
אבל אשאר בשטח ואדווח על שלבי התפתחותה של הסופה.
אני... זה ממש...
כל משפט שצץ במוחי מסתיים במילה גסה.
דברי חופשי. שמעתי את המילים האלה בעבר.
אני אדם בוגר. אני אמורה לשמש דוגמה.
לו הייתי במקומך, הייתי משתמשת במילה הגסה.
הייתי אנוכית.
זו תכונה משפחתית אצלכם.
אבל אני מסיימת את הרומן.
נחמד מצדכם שנשארתם.
-אני אזיז. -עכשיו אני מבינה...
-תעזוב, תעזוב. -...עד כמה פחדתי.
לא האמנתי שסופת הוריקן תגיע לאזור צפוני כל כך.
אני שוטר, ומתפקידי להגן על האזרחים, אז...
-אני מקווה שאני לא מעכבת אתכם. -לא.
מה זה?
לא יודע. אני כבר חוזר.
כדאי שתצא?
זו העבודה שלי, תמי.
אחיך נחמד מאוד.
הוא בארון.
מה?
כן, הוא 100 אחוז הומו בכל רמ"ח איבריו.
הוא לא מדבר על זה כי הוא שוטר בעיר קטנה.
אבא שלך יודע?
הוריי מתכחשים למצב. זה עסק ביש.
מה שלומך, תמי?
לא, לא כשאחיך השוטר בחוץ.
להזכירך, זה בגדר פשע.
ולכן זה מגרה, נכון? התגעגעתי אלייך.
ואני התגעגעתי אליך, אבל...
הנה, אתה מרוצה?
בואי הנה.
לא, לא, לא! תניח לי, בבקשה.
אני מדברת ברצינות!
לא קרה כלום. זה היה...
דוסון.
אתה יודע שאם הרעיון יתקבל,
תהיה לנו רשת מסעדות מחוף לחוף?
שיגעון, אבא.
משהו לא בסדר?
משהו מאוד לא בסדר.
מיץ', אתה...
אני רוצה לספר לך משהו.
אניח לכם.
לא. אנחנו משפחה. אין בינינו סודות.
מה קרה, מותק?
ממה להתחיל?
אתה יודע שאני אוהבת את העבודה שלי.
מאז ומתמיד רציתי להיות כמו דיאן סויר או ברברה וולטרס.
מיץ', עברו 20 שנה,
ואני לא אהיה כמו דיאן סויר או ברברה וולטרס.
אני יודעת זאת.
ויתרתי על החלום.
זה בסדר. השלמתי עם זה. עדיין הייתי רוצה להיות כמו ג'ני ג'ונס
או סאלי ג'סי רפאל.
מה קרה, גייל?
אלוהים, אני סוטה מהנושא.
מי צופה בתוכניות האלה? כולן זהות.
מישהו בעל מנת משכל זעומה סורח,
ואז הוא מופיע בטלוויזיה
ומקטר ומייבב לעיני כל העולם.
אני יודעת שאני מותחת ביקורת,
אבל תמיד התגאיתי בכך שאני לא כזאת.
אתה יודע, חברה בקבוצת דיון המונה רמאים, טיפוסים שפלים, שקרנים...
גייל, על מה את מדברת?
אני מדברת על כך
שבמשך החודשיים האחרונים, במשך 62 הימים האחרונים,
בכל פעם שחזרתי הביתה בשעה מאוחרת,
בכל פעם שיצאתי מהבית באמתלה כלשהי,
בכל פעם שלא הייתי איתך,
הייתי עם מישהו אחר, עם גבר אחר.
קיימתי יחסי מין עם גבר אחר.
לא אפגע בכבודך בהתנצלות.
אחרי ככלות הכול, אין מחילה למעשיי.
חשבתי שמגיע לך לדעת, מיץ'.
מיץ'?
סוללות.
ידעתי שאין לנו די סוללות. דוסון...
-מיץ'. -דוסון...
קח את פנסי הכיס ואת הנרות לחדר השני.
איפה העששית?
מילאתי אותה בנפט הבוקר, ועכשיו אני לא מוצא אותה.
מיץ', בבקשה.
הרגע החזקתי אותה ועכשיו היא איננה. איפה היא?
לאן היא נעלמה?
אל תבכי!
אין לך זכות לבכות.
הכול כשורה?
כן, הכול בסדר גמור.
אני חושבת שיש לנו עוד נרות למעלה.
אתה כזה שלומיאל מטומטם.
תמי, אני מצטער על אח שלי.
זה שנים שאנחנו מתמודדים עם הטמבל המפגר הזה.
הוא תמיד מבייש את המשפחה שלנו.
אני באמת מצטער.
זה בסדר, דאג. באמת. אני נתקלתי בו. זו אשמתי.
אני השלומיאלית.
מה יש לנו כאן?
משחקי קופסה, להעביר את הזמן.
שיחקת פעם במשחק ה"אילו"?
לא. איך משחקים?
זו דרך טובה להכיר זה את זה.
אני שואל שאלה, נגיד,
אילו יכולת לאכול רק מאכל אחד כל חייך, במה היית בוחרת?
ואז את עונה ושואלת אותי שאלה.
בסדר. מי ראשון?
אני בעד מונופול. זה משחק עם מטרה.
זו דרך טובה להכיר זה את זה טוב יותר.
טוב, בואי נראה...
לו היית צריכה לבחור עיר
שבה תגורי כל החיים,
-באיזו עיר היית בוחרת? -קל. ניו יורק, עיר הולדתי.
-אין עוד עיר כזאת. -אז למה עזבת?
הייתי צריכה לעשות שינוי בחיי. ניו יורק קטנה מלהכיל אותי
ואת בעלי לשעבר, חדל האישים.
מה אני אגיד לך, לו הייתי בעלך לשעבר,
הייתי מצטער על כך.
טוב, תורי.
דאגי, לו יכולת להופיע במחזמר בברודוויי,
-באיזה היית בוחר? -שאלה קלה.
-טוני. מ"סיפור הפרברים". -אני מתה עליו.
-כן? -"אי שם". השיר האהוב עליי.
-גם עליי. -צפיתי בסרט
-עשר פעמים בצעירותי. -עשר? אני 15!
מיליוני תינוקות נימולים בכל שנה.
זו סוגיה בזכויות האדם.
דוגמה ברברית להתעללות.
אנחנו אפילו לא יודעים אם זה בן או בת.
שחור או לבן.
-עכשיו היא התחילה. -בודי, תפסיק.
אני לא מותחת ביקורת. זו רק הערה.
מה מקומם אותך? העובדה שאני שחור והיא לבנה
או שייוולד לנו תינוק מחוץ למסגרת הנישואים?
אני מתנגדת לכך שילדים מביאים ילדים לעולם.
תתכונן, בודי.
הילד הזה יהיה ילד שונה.
חלקו שחור חלקו לבן. זה לא חשוב, גברת ריאן.
הוא יקבל 100 אחוז אהבה.
מה את עושה כאן? קר כאן.
גם בפנים קר. אני צריכה פסק זמן.
מה את עושה פה?
מתבוננת במר לירי.
האמת יצאה לאור.
-איפה דוסון? -לא יודעת. ולא אכפת לי.
אני בפסק זמן.
את יודעת, זה עניין של אגו.
"איך ייתכן שהיה מישהו לפניי?
-האם אצליח להשתוות לו?" -הגישה שלו נדושה כל כך?
אני בטוחה שיש לו סרט מידה.
-ומהי המידה, לדעתך? -למה את מתכוונת?
בחייך. יש לו "אקדח" או "תותח"?
מנין לי לדעת?
נו, באמת.
דוסון שגה כשהטיח בך את הכעס שהוא חש כלפי אימא שלו.
שמעת?
ציתות בשוגג.
כנראה אני כבר לא המלכה הבתולה המופיעה בפנטזיות ה"ידניות" של דוסון לירי.
לדעתי, דוסון הגיע לנקודת מפנה-ציון בחייו כרגע.
כמו כולנו.
בהתחשב במשקלו, בגובהו, במידה של כפות רגליו וידיו,
הייתי אומרת שהוא מעל הממוצע.
אז כן חשבת על זה.
אפשר לעזור לך?
לא, אני מסתדר, תודה.
מר ריאן היה אומר,
"אם אתה רוצה לראות את הקשת בענן, אתה צריך לסבול הרבה ממטרים."
גם את יודעת.
גם אני הייתי חסידה של סרטי קולנוע.
פרנק קפרה.
"אלו חיים נפלאים", "מר סמית הולך לוושינגטון",
"גברת ליום אחד".
התגשמותן של משאלות לב צנועות, שאיפות מתממשות.
פחד הנטישה הופך למחזה ראווה על ביטחון ועל אושר.
יש המשווים בין פרנק קפרה לסטיבן ספילברג בגלל הנושאים התמתיים שבסרטיהם.
הדבר הקוסם לי בסרטים האלה
הוא העובדה שגם אם הדמות הגיעה על עברי פי פחת,
היא תמיד זוכה להזדמנות נוספת.
הסלחנות היא אחת התכונות הנפלאות ביותר שנתן לנו האל.
ועמה, באה ההבנה.
כפי שהקשת בענן מופיעה אחרי הגשם?
לפי מה שראיתי,
אתה צריך לקנות מטרייה טובה.
כיכר סנט צ'רלס עם בית מלון. 750 דולר.
כן, כן, כן.
מה עם "ג'יפסי"?
מתה על זה. ראית את הגרסה עם בט מידלר?
כן. היא הייתה נהדרת. ובכל זאת,
-אני מת על אתל מרמן. -כן. ו"שורת המקהלה"?
תורך.
תמרה, תרצי לצאת איתי בהזדמנות? נלך לקולנוע.
בימי רביעי מקרינים סרטים קלאסיים ב"ריאלטו".
הם מקרינים המון מחזות זמר ישנים. זה נהדר.
בהחלט. בשמחה.
כן? יופי. נהדר. נתחיל את הערב מוקדם.
נאכל ארוחת ערב רומנטית. אחי הקטן יישאר בבית.
תהיה לנו הזדמנות להכיר זה את זה מקרוב.
זו תהיה פגישה אמיתית.
לא בדיוק פגישה אמיתית.
למה לא?
טוב, אתה יודע, כי אני... אני יודעת.
אני לא צעיר מדי, נכון? רק אל תגידי לי שאני צעיר מדי.
אני בן 24, בן 25 בקרוב.
לא, זו לא הסיבה. אני פשוט יודעת שאתה הומו.
מה?
אתה אמרת לה שאני הומו?
לא, אני ניחשתי.
גרתי ברחוב כריסטופר בניו יורק.
יש לי "גיידאר" מצוין.
אתה אמרת לה, נכון?
-תגיד לה שאני לא הומו! -יש לה "גיידאר".
תמרה, אני לא הומו.
אין בזה פסול!
זה מה שאני מנסה להגיד לו.
בסדר. תגיד לה שאני לא הומו!
חבר'ה, חבר'ה!
זה בסדר, תמרה. הוא תמיד עושה את זה.
תגיד לה. עכשיו.
טוב, בסדר.
הוא לא הומו.
טוב ויפה.
תור מי עכשיו?
זה בוב, נכון?
בפעם הראשונה שראיתי אותך...
עמדת על המזח במרינה
עם החברה ההיא שלך.
זו שאף פעם לא סותמת את הפה. מדברת, מדברת כל הזמן.
אני לא זוכר מה שמה. יש לה שם של דמות מאופרת סבון.
את יודעת, אלקסיס או דוריאן...
פיבי.
ובו ברגע שפיבי הכירה בינינו, ידעתי...
שאני אוהב אותך.
מהר כל כך, כי האהבה מהירה כל כך.
היא החלטה, החלטה שאתה מחליט. ואני החלטתי,
ממש שם, בו ברגע.
אני רוצה שתדעי
שהאהבה בינינו ניצתה במהירות והחזיקה מעמד.
היא גברה על המכשולים.
אבל באותה מהירות שבה החלטתי שאני אוהב אותך לפני 20 שנה...
אני חוזר בי.
אני לא רוצה לאהוב אותך יותר.
אני בוחר לשנוא אותך עכשיו.
לא, מיץ'.
את הנעשה אין להשיב. זהו.
אני מציע לך לצאת מהמכונית!
אחרת אוציא אותך בכוח.
חדשות טובות לתושבים.
הוריקן "כריסטופר" סטה מנתיבו במפתיע
והותיר אחריו נזקים קלים בקייפסייד ובסביבותיה.
ועתה, משחלפה הסערה, אפשר סוף סוף
להיפרד ממזג האוויר הנורא.
אני מודה לכם מקרב לב.
-זה היה יום מעניין מאוד. -על לא דבר.
-אני מתנצל על שליפת האקדח. -היי...
אשמח לצאת איתך, למרות הכול.
תקשיב, דאג, האמת היא
שאני יוצאת עם מישהו.
בסדר.
קדימה, צוציק.
כן, המפקד, השוטר דאג.
אני עוזבת, דוסון. אבל לפני שאעזוב, אני רוצה לדבר...
-מגיע לך הסבר... -לא, אני רוצה שתשמע אותי עד הסוף.
בסדר? היום הוא יום של וידויים, ועכשיו הגיע תורי.
איבדתי את בתוליי כשהייתי בת 12, עם בחור מבוגר ממני שגרם לי להשתכר.
אני לא זוכרת מה שמו, אבל אחרי בהלת ההיריון הראשונה,
התחלתי לקחת גלולות ולהשתמש בקונדומים.
רוב הזמן.
לפעמים...
לא יודעת, הזיכרון די מעורפל.
שתיתי המון, התעלפתי ודברים כאלה.
התחלתי לקיים יחסי מין בגיל צעיר מאוד.
אני לא מאחלת את זה לאף אחד.
על פי רוב קיום יחסי מין בגיל צעיר זה רעיון גרוע.
בסופו של דבר נתפסתי מקיימת יחסים במיטה של הוריי.
הילדה הקטנה של אבא,
נואפת ממש לנגד עיניו.
הוא עדיין לא מסוגל להסתכל לי בעיניים.
ולכן נשלחתי 320 ק"מ מהבית, כדי שהוא לא יצטרך לראות אותי.
אבל אני לא אותה נערה, מעולם לא הייתי כזו באמת.
אבל אני גם לא הטיפוס התמים שאתה מדמיין לעצמך.
אני איפה שהוא באמצע, ואני...
אני מנסה להבין מי אני.
את לא צריכה... זה לא...
זה לא בגללך, בסדר? זה אני, והקיבעונות המטופשים שלי.
להוריי היו חיי מין סוערים, ולכן במעמקי לבי...
זה היה קנה המידה שלי לאושר.
-מין אינו ערובה לאושר. -ג'ן, אני יודע.
עכשיו אני יודע.
אני מתנצלת ששיקרתי לך.
אבל אני לא יכולה להתנצל על עברי.
למדתי לקח, אני אדם טוב יותר.
הגעתי לכאן בגלל העבר שלי.
וזו ההזדמנות שלי לפתוח דף חדש. זו ההזדמנות שלי.
ואני אשמח אם יהיה לך חלק בזה.
בתנאי אחד:
שתקבלי אותי.
כי לא אוכל לכפר על ההתנהגות שלי.
ולא מגיע לי להיות במחיצת אדם...
מלא רגש, פתוח, ישר ויפה כמוך.
טייק שני?
מה אתה עושה? איפה אחיך?
חזרתי.
-כבר מאוחר, פייסי. -יש לי רק עוד שאלה אחת.
רגע, הנה.
אילו יכולת לחזור על מעשה שעשית בחייך, מה היית עושה?
לא הייתי נישאת לברוקר עשיר ונצלן.
ענה לי על אותה השאלה.
הייתי רוצה להיות מבוגר יותר, כדי שאוכל לספר לעולם על האישה המקסימה
שבה אני מתאהב במהירות.
חשבת שאם תפלרטטי עם השוטר דאג תעוררי את קנאתי?
מה? לא פלרטטתי.
אם כן...
זה מיותר לחלוטין.
אני כבר מקנא
בכל גבר שנכנס לשדה הראייה שלך,
שהריח את ניחוח שיערך,
שאימץ את גופך לגופו.
אנחנו לא זהירים, פייסי.
נצטרך להפסיק עם זה. זה מסוכן מדי.
איזו מחשבה מדכאת, נכון?
פייסי...
חכי. שאלה נוספת.
לו יכולת לעשות עכשיו דבר אחד ויחיד, מה היית עושה?
למה עשית את זה?
אתה מוכן? אם אתה חושב ששמעת את הנורא מכול, אתה טועה.
הסיבה שלי נוגדת את ההיגיון.
אין לי סיבה.
יום אחד התעוררתי והבנתי שחיי מושלמים.
הגשמתי את כל הרצונות שלי,
מגיל שש.
הבנתי שכאשר חייך מושלמים המצב לא נוח
וחשתי חסרת מנוח.
מה עושים כשהכול כשורה?
כשהכול מתרחש לשביעות רצונך?
יש לי בית מושלם,
קריירה, בן מוכשר מאוד,
בעל המגרה את חושיי,
את גופי, את נשמתי כל הזמן.
לא חסר לי מאום.
והרגשתי מעין ריקנות ללא רצונות.
ורציתי שיהיו לי רצונות.
אז החלטתי "לעבוד" על זה.
מה אני אגיד לך, הצלחתי.
כי עכשיו יש לי רצונות.
אני רוצה את כל מה שאיבדתי.
מיץ', אני מצטערת כל כך.
נשב כאן, בסדר?
אני לא רוצה לדבר יותר.
טוב.
קיוויתי שאמצא אותך כאן.
ג'ואי, אני חייב לך התנצלות.
הפגנתי חוסר רגישות וחוסר מחשבה, והייתי מרוכז בעצמי.
אבל אם תיתני לי הזדמנות לכפר על התנהגותי התוקפנית,
אהיה לך ידיד ורע שלו את ראויה.
איזה נאום.
אני מצטערת ששלפתי את כרטיס ה"אימא".
אני שומרת אותו בכיס האחורי, והוא נוח מאוד לשליפה.
אני מצטערת שעשיתי את זה.
ג'ואי, אני לא יודע מה הייתי עושה לו אימא שלי נפטרה.
זה כואב, דוסון.
אתה נולד, אתה מת ובין לבין אתה עושה המון טעויות.
יודע?
אבל זה מוזר...
כיום, לאחר מותה...
אני לא זוכרת אף לא טעות אחת.
מה אני יכול לעשות למענך?
אני רוצה להיות חבר טוב. מה אני יכול לעשות?
רק הלילה...
אתה מוכן שנעצור את תהליך ההתבגרות המהיר שלנו?
בבקשה?
בואי.
-בואי. -טוב.
"השריף ברודי, אורכו 20 רגל."
"אני חושב שהוא מחפש את ארוחת הצהריים שלו."
"אני מוכרח לפגוע בראש שלו."
"תחייך, חתיכת בן זונה."
"אנחנו צריכים למצוא סירה גדולה יותר."
תרגום כותרות אדם כהן