"אני אחכה כאן."
אני מתה על הסרט הזה.
-הוא זכה באוסקר, לא? -"גנדי" זכה. ספילברג נשדד.
הסרט נעשה לפני שהוא נגמל מתסמונת פיטר פן.
גנדי? למה העניקו פרס לסרט שאיש לא מסוגל לראות עד הסוף?
תודה.
כל הטיסות בוטלו...
-תסרוקת חדשה? -כן. היא אוהבת תסרוקות גבוהות.
השיער בטח שוקל טונה. איך היא הולכת זקוף?
-לאן את הולכת? -הביתה.
-תישארי לישון. -אני לא יכולה.
-את תמיד נשארת לישון כאן. -לא הלילה.
למה לא?
לא נראה לי שאני יכולה לישון כאן יותר, אתה מבין?
לא, אני לא מבין. את ישנה כאן מאז היית בת שבע.
-ועכשיו מוצאי שבת. -מצבים משתנים, דוסון. מתפתחים.
על מה את מדברת?
כילדים יכולנו לישון באותה מיטה, אבל עכשיו אנחנו בני 15.
אנחנו נעלה לחמישית ביום שני.
-ויש לי שדיים. -מה?
ולך יש איברי מין.
-איברי מין היו לי מאז ומעולם. -יש לך יותר.
-מנין לך? -אצבעות ארוכות. אני צריכה לזוז.
ג'ואי, אל תטילי את הפצצה ותברחי. תסבירי את עצמך.
ההורמונים המשתוללים בגופינו יביאו לשינוי בקשר בינינו,
ואני משתדלת לצמצם את הפגיעות.
"ההורמונים המשתוללים" שלך לא נדלקים עליי, נכון?
"נדלקים?"
לא, אני לא נדלקת עליך, דוסון.
אני מכירה אותך זמן רב מדי.
ראיתי אותך מפליץ, מגהק, מחטט באף ומגרד בישבן.
-קשה לי להאמין שאני נדלקת עליך. -אם כך מה הבעיה?
אנחנו משתנים ועלינו להסתגל לשינויים,
ולא, הקטע הבין מיני יעמוד בדרכנו.
מה זה? "כשהארי נקלע לשנות ה-80'"?
לא תקף לגבינו. אנחנו נתעלה מעל הרגשות.
-איך, בדיוק? -נלך לישון. אני עייף.
-זו הימנעות. -לא, זו הוכחה.
אנחנו יכולים להישאר חברים,
למרות התאוריות המיניות.
אני חושבת שהדברים לא מתנהלים ככה.
בחייך, ג'ו, אל תתנהגי כמו נקבה.
אני לא רוצה לקרוא לך ג'וזפין.
ג'וזפין שמוזפין!
בסדר, אני נכנעת.
אני נכנעת.
חברים, טוב?
אין כל קשר לכמות השיער שיצמח על גופינו.
-עשינו עסק? -עשינו עסק.
יופי. ואני לא רוצה שנדבר על זה יותר. עשינו עסק?
-כן. -יופי.
יופי.
לילה טוב, ג'ואי.
לילה טוב, דוסון.
למה העלית את הנושא?
חזק יותר, להשטיח.
בסדר. טוב?
לא, לא! קאט, קאט, קאט!
אתה צריך לספור עד שלוש לפני שהיא קמה. בחייך!
-פייסי! בחייך, ג'ואי... -מה קרה?
יצאת לפני שהספקתי לצלם אותה. זה לא מפחיד.
-הוא שוב תפס את התחת שלי. -אפשר לחשוב שיש לך תחת.
אנחנו בפיגור, טוב? יש לנו שבועיים.
אני לא אספיק לגמור לפני הפסטיבל. שתפי פעולה, בבקשה.
"מריל סטריפ" אשמה. טוב? אני משתדל.
קפוץ לי.
בחיי... הריר נוזל לי.
-שלום. -שמי פייסי.
-נעים מאוד. -שלום. שמי דוסון.
אתה דוסון. כן, אני יודעת. כבר נפגשנו.
-שמי ג'ן. -את הנכדה מניו יורק.
-את נראית... אחרת. -גיל ההתבגרות.
שלום. שמי ג'ואי. אני גרה במורד המפרץ. לא נפגשנו... מעולם.
-ג'ן, באת לביקור? -כן. אבי העורקים של סבי התמוטט.
השתילו לו צינורית מפלסטיק.
הוריי שלחו אותי ככוח עזר לזמן מה.
-את תלמדי כאן? -כן. אני עולה לחמישית.
-מגניב. גם אנחנו. -יופי.
סבתא שלי מחכה לי. אני צריכה ללכת.
אבל שמחתי להכיר אתכם. נתראה בבית הספר.
אם לא קודם לכן. כן.
"אם לא קודם לכן."
-חמודה. -לא רעה.
היא בתולה? אתה תשחיל לה?
-הרגע נפגשנו. -והרגע הוחמץ.
איש קומה היה משחיל לה בזה הרגע. הבנת?
טקט. חפש את הפירוש במילון.
-אלוהים! אימא! -שלום, בן.
-אימא שלך ואני... -תהינו אם...
לקנות שולחן חדש או לא.
-שלום, פייסי. -שלום, מר לירי, גברת לירי.
שלום, פייסי.
אל תסמיק, דוסון. זה יכול היה להיות גרוע יותר.
גברת לירי, התסרוקת שלך מוצאת חן בעיניי.
תודה.
-חשבתי שאתה עובד היום. -אנחנו מאחרים.
אני זזה. טוב, גבר לעניין. נתראה מאוחר יותר.
אימא, אימא!
-הנה הקורבן שחיפשתי. -לא, בודי, לא שוב.
אני איבחן על זה. הנה. תטעמי.
אורגזמי.
-איפה בס? -אני מרשה לך ללבוש את הבגדים שלי.
אין לי צורך בהם, כרגע.
אבל אני דורשת שתחזירי אותם למקום.
-ברור? -ברור.
אני שמנה מכדי לזחול מתחת למיטה שלך.
אל תיכנסי לחדר שלי. ברור?
-אני אחטיף לה מכות, בחיי. -הנה, תטעמי.
אורגזמי.
סקרין פליי וידאו
השכרת סרטים חדשים ועוד
תודה.
אם אביך הוא מר "גבר לעניין",
אתה מר גבר לעניין הבן או מר גבר לעניין השני?
הם יצטרכו לסרוק את המפרצון בחיפושיהם אחר גופתך.
להחזיר את "פורסט גאמפ" למחלקת הקומדיות או סרטי הדרמה?
כמה פעמים תשאלי אותי?
-סרטי דרמה. -תודה, דוסון.
-היא יודעת מה זה "מוח רופף"? -סליחה. מה אמרת?
האם זרקת לעברי הערה שלילית וזלזלנית?
אם כן, ותקן אותי אם אני טועה,
אשמח להזכיר לך מי אתה.
-אני יודע. אביך הוא הבעלים. -לא.
אני מתכוונת למעגל החיים הענקי, הנע במעגלים.
-מי אני, נלי? -אף לא אחד.
זו בדיוק הנקודה. אתה אינך. אתה לא קיים.
לו היית קיים, היה עליי להגיב
למשפט הפתטי והעלוב שלחשת.
תחת זאת, אני מתנחמת בעובדה שאתה אד.
שום דבר, אינך קיים.
אלוהים, תסתכל עליה...
קצת כבוד. היא אימא של מישהו.
ידוע לי, ממקור מוסמך, שחיי המין של אימהות מצוינים.
-צהריים טובים. אפשר לעזור לך? -כן, בהחלט.
זאת הפעם הראשונה שלי כאן, ואני רוצה לשכור קלטת.
כן.
מלאי את הטופס ותני לי את כרטיס האשראי שלך.
תודה.
את חדשה בעיר? לא ראיתי אותך בעבר.
כן, אני חדשה. שמי תמרה. מה שמך?
פייסי. נעים מאוד.
-בבקשה, פייסי. -יופי. תודה.
את רוצה שאעזור לך לבחור קלטת?
אולי. משהו רומנטי.
-הסרטים החדשים נמצאים... -לא. אני אוהבת סרטי מופת.
-הסרטים הקלאסיים נמצאים ב... -איפה נמצא "הבוגר"?
ה"בוגר". הסרט שבו...
האישה המבוגרת, אן בנקרופט,
מפתה את הבחור הצעיר, דסטין הופמן.
-אבדוק ב... -הנה.
-תודה. -במה עוד נוכל לעזור לך?
-זה הכול. כמה זה עולה? -שלמי כשתחזירי את הסרט.
-אל תשכחי את הכרטיס שלך. -כן. הנה הוא.
-תיהני מהסרט. -בהחלט.
-שמחתי להכיר אותך, פייסי. -כן.
תנגב את הריר, חבוב.
-חבוב, היא פלרטטה איתי. -היא עשתה ממך צחוק.
-לא. היא חשקה בי. -היא חשקה בהופמן.
שלום.
-מה שלום סבא שלך? -הוא נושם. זה סימן טוב.
סבתא שלי היא אתגר.
התפילה היא חלק מעולמה הרוחני.
וזה ממש מוזר, כי אני לא בקטע של להתפלל לאלוהים.
מה זה? תראה לי. "היצור מהלגונה השחורה",
"אנשואידים מהביצה העמוקה"?
-אני עורך מחקר. אני עושה סרט. -באמת?
-אתה שאפתן מאוד לגילך הצעיר. -אני בן 15.
ספילברג צילם את סרטו הראשון בשמונה מ"מ, כשהיה בן 13.
למה דווקא סרטים? מה מושך אותך?
המציאות פסולה בעיניי.
רוצה לראות את הסטודיו שלי?
מלתעות
אי-טי
ניחוש פרוע.
פארק היורה
-אתה מעריץ של ספילברג? -אני סוגד לאדם כאל. כן.
-איזו היחשפות. -הקריירה שלו בסדר כרונולוגי על הקירות.
שימי לב, הכרזות תלויות בסדר הפוך.
נתחיל בשוברי הקופות: "פארק היורה", "אי-טי",
"מלתעות", סדרת "אינדיאנה ג'ונס".
ועל הקיר הזה, הסרטים אשר זכו לשבחי הביקורת,
"רשימת שינדלר" ו"הצבע ארגמן".
ומתוך ענווה,
תליתי את הכרזות של סרטיו האחרים.
"1941 - הפלישה להוליווד" ו"לנצח" בתחום ראייה מצומצם אך נגיש.
האם שמעת על הפרעת מציאות טורדנית?
זה לא המקרה.
אני מאמין שכל מסתורי היקום,
התשובות לכל סוגיות החיים נמצאים בסרטיו של ספילברג.
אני מפתח תאוריה. בכל פעם שיש לי בעיה,
אני צופה בסרט מסוים של ספילברג והתשובות נגלות לעיניי.
שקלת ללכת לקורס גמילה?
שנינות. אנחנו אוהבים אנשים שנונים באזורנו.
אני רואה בך דמות של גיבורה מלאת מרץ ומורכבת אשר באה להציל את המצב.
אתה חלקלק.
לא, ברצינות. מבקרי הסרטים פותחים קורס ליוצרים צעירים.
התחרות קשה. מועד הגשת הסרט בעוד חודשיים. אני לחוץ.
ג'ניפר!
אני צריכה ללכת. אני לא רוצה שהיא תכעס עליי.
נתראה בבית הספר.
-להתראות. -להתראות.
ג'ואי, איפה היית? בואי, שבי.
תביטי.
5982-772.
אליך, בוב.
נראה לך שאימא שלי שוכבת עם המגיש?
-מה פתאום? -שימי לב.
982.
אליך, בוב.
היא מבטאת את ה-ב' בצורה רכה מדי.
-"אליך, בוב." -אתה נסחף.
למה לה לשכב עם המגיש?
אבא שלך הוא דוגמה לגבר המושלם.
-לא יודע. נראה לי. -אתה סתם מחפש קונפליקט.
הכול בבחינת תסריט אפשרי בעיניך.
להוציא חייך המושלמים, דוסון. הם המציאות.
אליך, בוב.
ובהמשך...
982.
אליך, בוב.
בוקר טוב, סבא'לה.
מה את עושה?
רק אמרתי לו בוקר טוב.
ארוחת הבוקר שלך מוכנה.
אני שמחה שבאתי, סבתא.
תזדרזי. אל תאחרי לבית הספר ביומך הראשון.
סבתא, אני לא אוכלת ארוחות בוקר.
אני מעריכה את המאמץ,
אבל העיניים שלי נפקחות רק בצהריים.
אני שותה קפה וזהו.
אזכור זאת בעתיד.
ספרי לי על דוסון, השכן. הוא השתנה.
הוא היה נמוך ומוצק.
תתרחקי ממנו. הוא צרה צרורה.
כמו כולם.
מה עם הנערה שגרה בהמשך המפרץ?
שמה ג'ו, אני חושבת.
הנערה הזאת, הגרה במורד המפרץ,
מטפסת אל חדר השינה שלו
זה עשר שנים.
הם לא הולכים לכנסייה.
הייתי מכנה אותם זרע רע.
בדיוק.
ברכת המזון, יקירתי.
-זה בסדר, תברכי את. -אשמח אם את תברכי.
אני חושבת שלא, סבתא. תודה.
האם יש סיבה לכך שאת לא רוצה להודות לאלוהים הבוקר?
אני לא רוצה להיכנס לזה, כי לא מזמן הגעתי ו...
ואני נוטה לסבול מכאבי ראש אבל...
אני לא מסתדרת עם הכנסייה ועם התנ"ך ועם התפילות.
סליחה?
אני לא מאמינה באלוהים, סבתא. אני אתאיסטית.
תיכון קייפסייד
ביתם של הוויילדקאטס
שלום, שמי נלי אולסון.
-נלי? כמו ב... -אני יודעת, אני יודעת.
"בית קטן בערבה" הייתה התוכנית האהובה על הוריי.
אבל אל תפתחי דעות מוקדמות. אני לא דומה לה כלל.
-שמי ג'ן. -את מניו יורק, אני יודעת.
מה שלום סבא שלך? הוא הדאיג אותנו.
שמו מופיע ברשימת המתפללים בכנסייה. את אוהבת מסיבות?
-סליחה? -מסיבות.
האם אני נהנית במסיבות
או האם אני שותה וצורכת סמים?
שאלה סובייקטיבית.
אני אוהבת ליהנות במסיבות. בלי סמים.
אולי שמך צריך להיות נלי.
להת'.
היי.
-מה המצב? -אני מתה לעשן סיגריה.
-את מעשנת? -הפסקתי. אני די מתוחה.
-את מסתירה את זה היטב. -ההכחשה פועלת.
-כולנו מתוחים. יהיה בסדר. -יופי.
איך המערכת שלך? שלי איומה. מה השיעור הראשון שלך?
-ביולוגיה. עם ברינסון. -אני בדרך לכיתה.
באמת?
-תמרה. -שלום, פייסי.
יודע מה? אני מציעה שתקרא לי גברת ג'ייקובס בזמן הלימודים.
בסדר. כמובן.
שלום.
קיוויתי שנלמד יחד.
וזה קרה.
גברת בייטס.
"פסיכו".
אתה מכיר את הסרט?
אנתוני פרקינס, ג'נט לי, "יוניברסל", 1960.
ידעת שהיצ'קוק שפך מים קרים
על ג'נט ליי כדי שתצעק?
-מי אתה? -דוסון לירי.
אתה תלמד בשיעור הקולנוע שלי בשעה החמישית?
לשם כך באתי. חל בלבול בהרכבת המערכת שלי.
-לא אישרו לי להשתתף בשיעור שלך. -אני מסיק מכך שאתה תלמיד בחמישית.
-וזה לא טוב? -השיעור מבוקש מאוד.
מספר המקומות מוגבל. יש רשימת המתנה. לתלמידי שביעית ושמינית זכות בכורה.
-זה טיפשי. -סליחה?
-מי קבע את הכלל הזה? -אני.
-למה אתה כה עקשן? -תשוקה, מר גולד.
תשוקה טהורה ומטורפת. סרטים הם חיי.
אני מבין.
אני מצטער. לא הבהרתי את עצמי.
העניין הוא שאני אעשה סרטים.
זו שאיפת חיי. מאז ומעולם.
כמה תלמידים בכיתתך יכולים להעיד זאת על עצמם?
זו עיר קטנה, מר גולד. האפשרויות מוגבלות.
לך יש כוח. הכוח לבטל על נקלה את ההחלטה המוזרה
השוללת חינוך מתלמיד.
טיעוניך משכנעים מאוד, דוסון לירי. אבל הכיתה מפוצצת.
הייתי רוצה לברור תלמידים, אבל זה יהיה לא הוגן ובעייתי.
צר לי, אבל התשובה שלי היא לא.
-אבל... -לא. נקודה.
זה משפט שלם.
ג'ו, אני יכולה לשאול אותך שאלה ישירה?
בטח.
-את ודוסון... יש ביניכם משהו? -לא. אנחנו רק ידידים.
כפי שאנחנו נהיה, אני מקווה.
סבתא שלי הזהירה אותי מפנייך. היא אמרה שאת מעורערת נפשית.
אל תיעלבי, אבל סבתא שלך משוגעת.
-למה היא משמיצה אותך? -תבחרי סיבה.
אבא שלי יושב בכלא,
או כי אחותי הרתה לחברה השחור.
אביך בכלא?
קשירת קשר לסחור בכמות אדירה של מריחואנה.
וואו. איפה אימא שלך?
היא חלתה בסרטן ומתה.
את גרה עם אחותך? -ועם חברה השחור.
הוא מחבב אותך.
-מי? החבר השחור? -דוסון.
אל תנצלי את רגשותיו לרעה.
טוב. לקירח קוראים מר הרמן.
מלמד חשבון דיפרנציאלי בהססנות ונושא אקדח כבד.
בשנה שעברה הוא פתח באש, ירה בשני תלמידים ובשרת.
הוא טען להריגה מסיבה מוצדקת. הם יצאו מהכיתה ללא אישור.
האישה בשמלה השחורה שותה לפעמים.
אחרי שתי כוסות יין זול היא מתחרפנת ורצה בעיר עירומה.
ומפזמת את שיריו של ניל דיימונד.
את טובה. אולי אבקש ממך שתשפצי את הדיאלוגים שלי.
אנחנו אמורים ללמוד, דוסון.
תציצי במערכה השלישית? יש לי בעיה בשיא.
בסדר.
תמרה... סליחה, גברת ג'ייקובס.
-איך היה "הבוגר"? -כפי שזכרתי.
את מחפשת רומנטיקה לערב?
למה? מה אתה יכול להציע לי?
ראית את הסרט "קיץ 42"?
תרענן את זיכרוני.
זה סרט על אישה יפהפייה
המפתה בחור צעיר על סף בגרותו.
זה נושא אהוב.
אני יכול לשמור לך את הסרט, אם תרצי.
אני הולכת לראות את הסרט החדש ב"ריאלטו" הערב.
-באמת? -הסרט קצר שבחים.
כן, טוב... אולי גם אני אלך לראות אותו.
תיזהר!
האישה ששכרה את סרט הווידאו היא המורה החדשה לאנגלית.
אתה ואני נלך לקולנוע הערב. נעקוב אחרי מורה.
-שלילי. -מה?
קיימת האפשרות שאאבד את בתוליי
כמו בחלום רציני.
תחזור הביתה. תשחק עם הקטן.
זה לא יקרה עם המורה לאנגלית.
לא הלילה. זו לא התוכנית.
אני רוצה שתכיר מקרוב
את המבט, החיוך, המחוות הקטנות.
אל תעולל את זה לעצמך.
תשמע, עובדה ידועה היא שאחוז גדול של נשים מבוגרות
נמשכות לבחורים על סף בגרות.
הן מרגישות צעירות. קראתי את זה ב"קוסמופוליטן".
מה לך ולכתב עת של נשים?
יש לי שלוש אחיות שמקבלות וסת. כתב העת מציל אותי.
אז בשביל מה אתה צריך אותי?
תמיכה מוסרית. יהיה מגניב.
אתה תזמין את גברת ניו יורק.
-נשמע נחמד. -אלא אם כן מישהו יקדים אותך.
קדימה, תיכנס לתמונה. תפגין אסרטיביות. דבר איתה.
תקרא את כתב העת. המידע יוסיף להערכה הנשית בך.
לך כבר.
-דוסון, מה שלומך? -די טוב.
-אני רואה שפגשת את רוג'ר פולפורד. -כן. בחור נחמד.
רכז פוטבול ספורטיבי ביום, טרנסווסטיט סכיזופרני בלילה.
-באמת? -תסביך "טורי ספלינג".
הוא אוהב ללבוש תחתוני תחרה. לידיעתך.
אבל האם הוא יכול לרוץ בנעלי עקבים?
פייסי מארגן ביקור בקולנוע הערב.
רק כמה חבר'ה. תבואי?
היי, ג'ואי!
תעשי לי טובה.
ג'ן ואני יוצאים למעין פגישה הערב.
אנחנו הולכים לסרט עם פייסי ואני רוצה שתבואי איתנו.
אני מעדיפה להתרסק במטוס.
יהיה מוזר אם שני בנים ייצאו עם ג'ן. תאזני את המצב.
כדי שניראה כמו שני זוגות?
לא בדיוק אבל בערך. פייסי יוצא למשימה הורמונלית.
-הייתה לך מפרצת? לא בא בחשבון. -זו לא ממש פגישה.
-אני לא רוצה שג'ן תרגיש לא בנוח. -חלילה.
בחייך, ג'ו. בבקשה? בבקשה, בבקשה, בבקשה?
בחייך, ג'ואי. בבקשה?
-שיהיה. -תודה. את נהדרת. באמת.
אני יודע שאת מודאגת בגלל מערכת היחסים שלנו,
אבל שום דבר לא ישתנה. אנחנו יכולים לדבר על הכול.
לאן את יוצאת?
לדוסון יש אקדח. נשדוד כמה חנויות משקאות ואחר כך נעשה קעקועים.
למה את מדברת ככה?
אני מנסה ליצור קשר המושתת על הומור.
-אני תמימה. את תראי. -בסדר. תחזרי עד 22:00.
טוב. אני מודה לך על שהסכמת.
חשבתי שתכבלי אותי לכיסא.
כלל לא. את רוצה ללכת לסרט? בבקשה.
תיהני. בתנאי שתבואי איתי לכנסייה ביום ראשון בבוקר.
ידעתי שיש כאן מלכוד.
אני מצטערת, אבל תצטרכי להיכנע.
אני עומדת על כך.
אני דבקה באמונתי. אנא, כבדי אותה.
אני יודעת מה קרה בניו יורק. הכנסייה תיטיב עמך.
השאירי את ההחלטה הזאת בידיי. הכנסייה אינה התשובה. לא בשבילי.
אבל אני מבטיחה לך שאשמור על פתיחות מחשבתית.
אכבד את אמונתך ואתחשב בה כל עוד אני כאן.
ההחלטה סופית.
את תעשי כדבריי. את באחריותי.
אני משתדלת מאוד לרסן את האופי המרדני שלי.
את יודעת מה? אני אלך לכנסייה כשתגידי את המילה "פין".
אל תדברי ככה.
זו רק מילה. קלינית וטכנית. פין.
סבתא, אני אוהבת אותך, אבל את צריכה לצאת מהקטע הזה.
להתראות.
טוב. אבא, אני זז.
מה דעתך?
כל המלצריות מסתובבות עם ציוד צלילה.
לא מעשי כלל.
הרעיון שלך לפתוח מסעדה ימית הולך ומידרדר מיום ליום.
זוז. אימא שלך בטלוויזיה.
אין מזמוז טוב יותר מלצפות בה בזמן העבודה.
-להת'. -תעשה חיים. שחק אותה בזהירות.
-השיחה על קונדומים מוקדמת מדי. -היא אף פעם לא מוקדמת.
למה עושים כזה עניין ממין? כולם חושבים רק על זה.
מין, מין, מין! מה הסיפור?
המין הוא חלק חשוב בהווייתנו כבני אדם.
ולכן אנחנו צריכים לדפוק את השולחן?
אם המין חשוב כל כך,
למה ספילברג לא צילם ולו סצנת מין אחת?
הוא מייחס בסרטיו את החשיבות הראויה למין, כמו שאנחנו צריכים לייחס לו גם בחיים.
אחזור מוקדם.
אליך, בוב.
-חכי שנייה. -אני ממהרת.
את צריכה לשנות את הגישה שלך.
הצמידי אותן, ככה.
קחי את השפתון, ובכל חצי שעה
תבקשי סליחה ותמרחי שפתון. הבנת?
תישארי כאן במשך כל שנת הלימודים?
תלוי בסבתא שלי. ובאבא ובאימא שלי.
ג'ואי, איזה שפתון יפה. איזה צבע שמת?
אדום מרושע. איזה שיער יפה. באיזה צבע צבעת אותו?
תסלחי לה. היא נולדה באורווה.
זה בסדר. זו שטיפה.
ג'ן, תגידי, את בתולה?
-את מפגינה בגרות. -דוסון בתול.
וזוג בתולים יהפכו את המפגש לבדיחה.
זה הסוף שלך.
רציתי לעזור לך להגיע לתכל'ס.
לא, זה בסדר. כן, אני בתולה.
-ואת, ג'ו, גם את בתולה? -תעשי לי טובה! מזמן לא.
נהג משאית ששמו באבא.
מה יש לך?
אני כבר חוזר.
-ג'ן, איזו מידה את לובשת? -סליחה?
-האם הגודל חשוב בעינייך? -ג'ואי.
טוב, מאחר שאני בתולה, לא הקדשתי לזה מחשבה. ואת?
-אני לא בטוחה... -את ואני. בחוץ. עכשיו.
-מה דעתך, דוסון? -אני אהרוג אותך. אני אהרוג אותך.
שמת לב לאצבעות הארוכות?
אולי עובד בניין.
-שלום, תמרה. -שלום. פייסי, מה אתה עושה כאן?
באתי לסרט. עם חברים.
יופי. אני שמחה.
אבל אני יכול לשבת כאן, לידך. רוצה ממתק?
לא, אבל...
דרך אגב, "קיץ 42" שמור לך, בשמך.
-פייסי, אני חושבת שאתה לא מבין... -לא, לא הייתה בעיה.
אני יכול לבוא אלייך. נצפה בסרט יחד.
היי. פייסי, אתה בטוח שאתה לא רוצה לשבת עם חבריך?
-מי זה? -חבר.
-היי, תהיו בשקט! -סליחה.
-תמי, הילד מטריד אותך? -לא, בנג'י.
בנג'י? גברת ג'ייקובס הזמינה אותי.
לא בדיוק. פייסי, אתה מוכרח להבין. רק שאלתי סרט.
-אעזור לך למצוא את מקומך. -עזוב אותי.
מה הבעיה שלך?
שמרגע שגברת "פסים בשיער" הופיעה, לא החלפת איתי מילה!
שטויות במיץ! ואת יודעת את זה.
אני יודעת שהדם שלך זורם כלפי מטה.
אתה לא מסוגל להכיר בנוכחותו של אדם נוסף.
אני מחבב אותה, בסדר? תהרגי אותי! חשבתי שאת חברה שלי.
-תגלי מעט הבנה. -אני מבינה הכול.
נמאס לי להבין! זה כל מה שאני עושה!
ג'ואי!
שום דבר לא חודר לראש שלך, דוסון. אתה מנותק מהמציאות,
אתה לא רואה מה קורה מתחת לאף שלך.
-על מה את מדברת? -על החיים שלך.
הם בדיה ואתה אפילו לא מודע לכך.
אתה מחפש קונפליקטים לתסריט שלך.
קשה לחיות בסרט.
תתבגר.
-אלווה אותך לדלת. -לא כדאי. סבתא אורבת בפינה.
-נכון. -כן.
אז...
זה היה ערב גועלי.
אתה יודע מה? זו הייתה אשמתי.
אני יודעת שאני לא בעלת עוצמה רבה ביקום,
אבל אני אחראית למה שקרה הערב.
אני שחררתי את הנצרה, אני זרקתי את הרימון.
פישלתי בגדול.
לא, לא פישלת.
אתה מתוק מאוד.
וחכם. יש לך חוש הומור נפלא.
אתה מדליק בלי להיות מגעיל.
אתה מוכשר מאוד.
יש לך עור נקי. וזה יתרון רציני.
-תודה. -לא.
תודה לך, דוסון. די סבלתי בניו יורק ו...
אני די מפוחדת כרגע.
אז תודה.
אני צריכה ללכת.
-אני מודה לך על הכול. -אבל...
אעמיד פנים שהתנשקנו.
מהם הסיכויים שלי?
-אתה בסדר? -אני אחיה.
-רגע. אני רוצה לשוחח. -על מה?
"הבוגר" או "קיץ 42"? על איזה סרט את רוצה לשוחח?
אני רוצה להבהיר אי הבנה.
אני מבין אותך היטב.
-אני מתנצלת. -עלייך להתנצל משום שאת שקרנית.
למה את אומרת שבאת לשכור סרט ותו לא?
-זו האמת. -שטויות.
האמת היא שאת פצצה מהלכת, חתיכה אמיתית,
שחשה חוסר ביטחון עצמי משום שאת בת 40.
וכשילד צעיר ומפותח כמוני מפלרטט איתך, את נהנית מזה.
את מעודדת את זה, את מדמיינת לך
איך זה יהיה עם ילד על סף בגרות.
כי זה עוזר לך לשמור על עלומייך.
זה מקל את תהליך הבלות.
אז אני רוצה להגיד לך משהו. החמצת את ההזדמנות שלך.
כי פספסת את המשגל הטוב ביותר של חייך.
אתה טועה בקשר לדבר אחד.
אתה לא ילד.
אלוהים.
אני מצטערת.
אלוהים.
נתראה בבית הספר, גברת ג'ייקובס.
צפוי מזג אוויר נעים
בימים הקרובים באזור בוסטון רבתי.
מה את עושה כאן?
מבלה בארון.
מה קרה לך הערב?
התחרפנתי.
מה קורה לנו?
אין לי מושג.
אני יודע שיש לי חיים מושלמים ושאני לא מעריך זאת.
נכון מאוד.
ואני מצטער שאני בחור לא רגיש.
חשבתי שהתעליתי מעל עצמי.
אני לא רוצה לאבד אותך, ג'ואי.
הקשר בינינו הוא הדבר היחיד הנהיר לי.
כשראיתי אותך בקולנוע עם השפתון,
נזכרתי עד כמה את יפה.
התעלמתי מזה, אבל כך חשבתי.
באמת?
אבל זה הכול, ג'ואי.
כאן זה נגמר.
כשראיתי אותך מלטף את היד של ג'ן,
לא הרגשתי שאני רוצה שתיקח את היד שלי.
פשוט לא רציתי שתחזיק את היד שלה.
אז מה זה אומר?
זה מסובך כל כך.
אנחנו מתבגרים. זה הכול.
אפילו ספילברג התבגר.
לאן את הולכת?
אני לא יכולה לישון כאן ואנחנו לא יכולים לדבר כמו בעבר.
יש דברים שאנחנו לא יכולים לספר זה לזה.
לא נכון. אני יכול לספר לך הכול.
-כן? באיזו תדירות אתה משחק עם הקטן? -מה?
אתה יודע למה אני מתכוונת.
מתי? כמה פעמים בשבוע?
לילה טוב.
להתראות, דוסון.
להתראות, ג'ואי.
ג'ואי!
על פי רוב בבוקר, כשאני צופה בתוכנית של קייטי קוריק!
תרגום כותרות אדם כהן