YHDESSÄ VAARALLISET
Tapahtumille ei ole syitä. Ne vain tapahtuvat.
Esimerkiksi silloin, kun Carol ja minä täytimme neljä.
Saimme kakkua päivällisellä. Oli alkukesä ja leuto sää.
Carol ja minä olimme kaksoset ja muistutimme vielä toisiamme.
Miksi äiti oikein meni ikkunaan? Tiesikö hän, että isä oli uskoton?
Juoksimme käsi kädessä kadun yli. Ilta oli hyvin kaunis.
- Mitä helvettiä täällä tapahtuu?! - Älä, Lou!
Se oli hauskempaa kuin Charlie Chaplin tai piirretyt.
Miehellä ei ollut enää päätä. Isä ja nainen olivat alasti.
Isä joutui sähkötuoliin, nainen teki itsemurhan, ja äiti sekosi.
Mutta he olivat alasti, ja se oli hauskaa.
Se oli hauskaa. Muistan sen illan hyvin.
Vuodet vierivät, ja me teimme niin kuin lupasimme:
Naimme sellaiset hylkiöt, joita kukaan muu ei huolinut.
Tein lempiruokaasi, kulta.
Poikasi sai todistuksen tänään. Hän sai 9 käytöksestä.
- Sepä hyvä. Minun täytyy lähteä. - Täytyykö sinun mennä vielä töihin?
Toimittajan on oltava siellä, missä tapahtuu. Tämä on iso juttu.
- Onko se vaarallista? - Pidän kyllä varani.
- Rakastan sinua. - Huolehdi äidistä. - Selvä, isä.
Työskentelytapani teki ammatistani vaarallisen. Halusin huipulle.
- Terve, Marty. Ota tupakka. - Kiitos.
Kiinnostaako sinua napata C.C. Casper, Chicagon ykköskyttä?
Tiedätkö, missä ja milloin hän saa huumerahansa?
Mitäs luulet? Tein tuota samaa hommaa viisi vuotta.
- Lakimiehet tarkistavat kaiken ensin. - Teen sinusta kuuluisan, Marty.
Elämästäsi tehdään elokuva, jossa Marlon Brando esittää sinua.
Sitten sen pitää olla musikaali. Tässä on tavarasi. Morfiinia.
Lääkärit käyttävät tätä ainetta. Sen pitäisi riittää jonkin aikaa.
- Se vie hengen, jos otat liikaa. - Olenko minä jokin koulupoika?
- Mehän autamme toisiamme. - Me kaikki hyödymme tästä jutusta.
Suo anteeksi. Käyn toimistossa.
Älä eksy.
Terve, Joey.
Terveisiä C.C. Casperilta.
En tunne miestä. Älkää nyt...
- Täällä piti olla vielä joku Marty. - Kysy häneltä.
- Missä Marty on? - Vessassa.
Kaikkein viimeiseksi kaipasin verenhimoisia kyttiä kannoilleni.
- Minne hän meni? - Katso sieltä.
Kolmen vuoden työ meni hukkaan. Lahjotut poliisit ja poliitikot-
- eivät antaneet yhden toimittajan sotkea puuhiaan.
Minun täytyi päästä turvaan ja vähän äkkiä.
Seuraava pysäkki on Wichita. Käykää vessassa nyt, jos on hätä.
Lähdin Kaliforniaan äidin ja Carolin luo.
Carol ja rikas nilviäinen nimeltä William Wharton II olivat eronneet.
Nyt hän huolehti äidistä.
Äiti oli jäänyt aloilleen siksi, että hän ei jaksanut enää muuttaa.
Taksi maksoi 95 centtiä. Minulla oli 2 dollaria-
- ja annoin ne taksinkuljettajalle.
En välittänyt rahoista. Näin Carolin taas kolmen vuoden jälkeen.
Se oli pisin aika, jonka olimme olleet erossa.
Marty! Tule sisään.
- Annahan, kun katson sinua. - Katso ihan rauhassa.
- Katso niin kauan kuin haluat. - Uskomatonta.
- Olet entistäkin komeampi. - Sinä et ole vanhentunut yhtään.
- Missä Carol on? Nukkumassako? - Tein sinulle aamiaista.
- Mikä huone on hänen? - Syö ensin. Sinun on varmaan nälkä.
- Tein kaiken niin kuin sinä haluat. - Äiti...
Portaiden yläpäässä kylpyhuoneen vieressä.
Marty... Tällä kertaa ette sitten hankkiudu hankaluuksiin.
Tuo oli vähän epäreilua. Milloin me olemme joutuneet hankaluuksiin?
Nyt kuuntelet. Sinä etsit töitä. Täällä on kolme sanomalehteä.
Olet ammattitaitoinen, kokenut, lahjakas ja komea...
- Minä punastun taas kohta, äiti. - Ja kutsut perheesikin tänne.
- Me voimme lopettaa nyt tähän. - Perustatte tänne oman kodin.
- Olen jo iso poika, äiti. - Mutta teethän sinä niin?
- Lähdet täältä heti, kun voit. - Et ole tosissasi.
Ihan kuin en olisi tervetullut tänne.
Katsoin häntä surullisena.
On ikävää, kun oma äiti pelkää tai vihaa. Se on sietämätöntä.
Ja minä olen sietänyt paljon.
Asia on vain niin, että olen tullut vanhaksi.
En kestä enää, jos joudutte hankaluuksiin.
Niin kuin olisit joskus kestänyt.
Ero tuntui liian pitkältä joka kerta, kun näin hänet.
Nukkuiko hän vai teeskentelikö vain?
Mr Martin Lakewood.
Mrs Carol Lakewood Wharton.
- Sisko. - Veli.
Olipa kerran pieni poika ja pieni tyttö, jotka...
- Monroe on kaikissa lehdissä. - Ei ihme, että minä olen auki.
- Kaikilla täytyisi olla isot tissit. - Aamiaiselle!
Helvetti! Läimäytän kohta häntä kunnolla.
- Olen tosissani! - Anteeksi. En nauranut sinulle.
Tiesin, ettei hän uhkaile turhaan, mutta nauroin silti.
Sellaista kieltä niin kauniilta naiselta...
Ehkä olen kadottanut huumorintajuni.
Sitä se merisotilaiden nussiminen teettää.
Mitä Chicagossa tapahtui? Äiti näki lehtileikkeesi ja sai sätkyn.
Löysin pari ruumista ja sain tietää, kuka virkamies oli syypää niihin.
Antaisitko tupa...
Mutta kukaan ei halunnut auttaa.
Päätoimittajan ja viranomaisten puolesta he saivat pitää virkansa.
Ymmärrän. Yritit sytyttää kynttilän, ja muut vain manasivat pimeyttä.
- Miten päädyit niin pahaan pulaan? - Hyvä kysymys.
Olinko salaa toivonut epäonnistuvani?
Ehkä meidän asiamme järjestyisivät ajan myötä. Muuttua emme voineet.
Marty?
Me jouduimme aina hankaluuksiin.
Vartuimme serkkujen parissa ja olimme kaikkien mielestä outoja.
- Carol! Terve! - Hei, Lyle.
He olivat oikeassa. Aistimme toistemme tunteet ja ajatukset.
Meitä rangaistiin, koska emme piitanneet muiden mielipiteistä.
- Oletko valmiina, Tim? - Olen!
- Auttakaa, pojat! - Päästäkää!
Marty!
Älkää... Marty!
Päästäkää irti!
Päästäkää irti... Marty!
Me todella syyllistyimme rikoksista pahimpaan: rakastimme toisiamme.
Opetin hänelle, että hyvyyden maailmassa saa olla väärässä-
- mutta vääryyden maailmassa on mahdotonta olla oikeassa.
Emme voineet kestää sitä.
Tiedäthän, miten me ajattelemme. Se oli meille ihan normaali kokemus.
Ne hetket ja tilanteet vain tulivat. Meitä ei kohdeltu huonosti.
Ota nämä, Marty.
Tiedän, että olet rahaton. Lähetä osa vaimollesi.
Tässähän on yli 300 dollaria!
Onko 300 sinusta paljon? Näissä piireissä se on pikkusumma.
Elatusapusi riittää kai vuokraan, mutta äidin lääkärinlaskut...
- Hermostutko noin parista satasesta? - Kerro nyt koko totuus.
Olen yrittänyt säästää vähän, dollarin tai pari kerrallaan.
- Miksi et kertonut? - Koska tunnen sinut.
- Jos olisit tiennyt, että haluan... - En pitänyt hänen ilmeestään.
En tiedä, miksi se häiritsi minua.
Minkkiturkin, mutta ei se ole tärkeä. Sinä tienaat pian ison kasan rahaa.
- Niin. - Oletko nyt tyytyväinen?
Olen. Miten tulet toimeen täkäläisen mafian kanssa?
Se on ihan uskomattoman tyhmää sakkia.
He olivat lähettäneet miehensä baariin kovistelemaan häntä.
Yksi Rob Roy, kiitos.
- Oletpa sinä nätti. - Sinä et olet.
- Mikä sinun nimesi on? - Kuka kysyy?
Lloyd. Olen McCloudin porukan hommissa.
Vai Lloyd? Laputahan nyt kotiin ja pyydä äidiltä lasillinen maitoa.
Meidän on saatava osuutemme, jos myyt persettäsi täällä.
Jos McCloudilla on vielä asiaa minulle, käske hänen tulla itse.
Mitä sanoit? - Hän lupasi maksaa paukkuni.
Isot kihot, McCloud ja Galloway, tulivat minun luokseni.
Tarjosin heille mukavat, tuhdit ryypyt.
He joivat ne ihan kyselemättä.
He eivät kai olleet kuulleet kloraalihydraatista.
Poliisi löysi heidät vasta kokonaisen viikon kuluttua.
Toinen heistä kuoli-
- ja toinen joutui mielisairaalaan.
Se oli sille parivaljakolle ihan oikein.
- Sen jälkeen minua ei ole kiusattu. - Niin sitä pitää, siskokulta.
Hain seuraavana päivänä työtä ja pääsin heti ensimmäiseen lehteen.
Olen aina saanut helposti työtä. Se ei ole mikään ihme.
Olen huomattavasti keskimääräistä älykkäämpi, vaikka itse sanonkin.
Osaan olla hyvin viehättävä, jos haluan.
Lisäksi kävin lapsena kovan ja tehokkaan koulun.
Jos en saanut töitä, sain selkääni. Siinä oppii neuvottelemaan.
Lehti oli kaupungin paras ja isoin, eli ei kovin hyvä eikä kovin iso.
Sen keskinkertainen henkilökunta pärjäsi hyvin, kunnes minä tulin.
Minä, suuri tähtireportteri, olin saapunut-
- ja minun rinnallani muut olivat vähämielisiä analfabeetteja.
Olin aina ylennyt työssäni, kun todella halusin.
Pääsin viikossa paikallisuutisten apulaistoimittajaksi-
- ja kahden viikon päästä niiden toimittajaksi.
Carol taas näki nälkää ja joutui vähän väliä raiskatuksi-
- joten hänellä ei ollut aikaa eikä energiaa normaaliin työhön.
Minä olin uraputkessa, ja hän raatoi pikkurahojen eteen.
Menestykseni sai koko toimituksen sekaisin.
Uutistoimittaja otti lopputilin. Kustannustoimittaja alkoi juoda.
Kustantaja haukkui kaikkia muita paitsi minua.
Hän ei ollut tyytyväinen keneenkään muuhun.
- Mr Griffithillä on asiaa. - Kiitos.
KUSTANTAJA
- Istu, Marty. - Kiitos, mr Griffith.
Annoin potkut Samuelsonille.
Uutistoimituksen esimiehellekö? Hän vaikutti mukavalta.
- Saat hänen paikkansa, jos haluat. - Jopas...
Saat nyt 75 dollaria viikossa. Se nousee 82,50:een.
- Samuelson oli aina reilu minulle. - Hän oli renttu!
Hän ei saanut tätä lehteä menestymään. Sinä saat. Aloitat heti.
Otan lopputilin. Et viitsinyt maksaa Samuelsonille 112,50 viikossa.
Nyt etsit uutta typerystä. Ei kiitos. Olisit puhunut minun kanssani ensin.
- Hulluko olet? - En niele tätä enää.
- Et voi lähteä noin vain... - Kyllä muuten voin!
Minulla on periaatteita, ja rikoit juuri käskyä numero miinus yksi!
- Mitä sinä oikein höpiset? - Idiootinkin pitäisi tietää se!
Totisesti, luomakunnan alusta asti on vallinnut tämä pyhä sääntö:
Älä käytä hyväksesi lähimmäistä, jolla on housut kintuissa-
- sillä minun talossani on monella miehellä isompi kuin sinulla.
Mene ulos täältä... Ulos! Ulos!
Voisin sanoa, että lähdin, koska hän oli ilkeä vanha ukko-
- mutta lähdin, koska hän luuli tuntevansa minut.
Minun on aina pakko ottaa sellaisilta tyypeiltä luulot pois.
Kukaan ei tunne minua. Minä teen, mitä teen, ja se siitä.
Mutta tarvitsin edelleen rahaa. Carolilla meni huonosti.
Sillä hetkellä näytti pahalta, mutta uskoin, että onni kääntyisi.
Itse asiassa onni käveli jo suoraan minua kohti.
Mitä pikku sinimekko? Pöö, söpöliini!
- Päästä irti. - Enpä taida. Etkö pidäkään minusta?
- Päästä tai sinun käy huonosti. - Emme ole edes tanssineet vielä.
- Ehkä nuo toisetkin haluavat tanssia. - Päästä!
Sinua on niin mukava pidellä. Ja minkä sinä minulle mahdat?
- Olen poliisi. Olet pidätetty. - Tulen ihan kiltisti.
Kahlitse minut kylmään ja pimeään paikkaan käsiraudoillasi.
Minun pitäisi pidättää sinut mutta olen vapaalla.
Autosi katto on yhtä punainen kuin naamasi.
- Ole kunnolla tai vien sinut putkaan! - Kori on yhtä kurvikas kuin sinäkin.
Oletko vaalea joka puolelta vai vain näkyvistä paikoista?
- Etkö voisi painua tiehesi? - Tietysti.
Jos pyydät sitä tosissasi, niin et näe minua enää koskaan.
- Voitko...? Voisimmeko..? - Sano pois vain.
- Voisimme mennä lasilliselle. - Ei käy.
- Poliisi ei saa työaikana... - Sanoinhan, että olen vapaalla.
En usko. Naispoliisin täytyy olla naimaton, tai hänet erotetaan.
Hänet erotetaan heti myös silloin, jos hän ei käyttäydy nuhteettomasti.
Hän ei voi iskeä miehiä niin kuin muut naiset.
Miespoliisit saavat nussia ketä vain, mutta mitä tyttö voi tehdä?
Entä jos hän haluaa... sanotaanko rajumpia leikkejä kuin muut?
Entä jos hänellä on haluja, kaikki tarvittavat välineet-
-ja hän janoaa pientä toimintaa?
Mikä sitten eteen?
- Sinun täytyy puhua kovempaa. - Voisimme mennä minun luokseni.
Sopii. En haluakaan viedä naisia hotelleihin.
Tarkoitin, että menisimme minun luokseni syömään ja juttelemaan.
Asun rannan lähellä. Voisimme uida...
Voimme hyvin tehdä kaikkea tuota sen jälkeen.
Mennään ensin sänkyyn, ja sitten voit laittaa ruokaa-
- ja voimme kävellä rannalla tai vaikka jopa jutella.
Eikö? Ei se mitään, löydän täältä hetkessä koko joukon auliita naisia.
- Tiedän sen. - Unohdetaanko sitten koko juttu?
Mutta et kunnioittaisi minua sen jälkeen. Minäkin halveksisin itseäni.
- Ajattelisit, että olen ihan kamala. - Olet täysin väärässä.
Se oli oikeastaan ihan sama minulle. Hän oli poliisi.
Isä oli ampunut poliisin. Ehkä olisi parempi antaa olla.
Odota... Odota nyt!
Odota. Sinä et mene minnekään!
- Sinä tulet minun luokseni. - Ai tulenko?
- Tulet heti minun luokseni. - Ajattelisit, että olen ihan kamala.
Sinun on parempi tulla, tai teen sen tässä.
Hänen nimensä oli Lois Archer. Hän oli 28-vuotias.
Hän oli ollut ensin sihteeri ja siirtynyt sitten passipoliisiksi.
Palkka oli parempi, mutta hän ei pitänyt työstä.
Hän jatkoi silti. Töitä oli vaikea saada-
- koska Kaliforniaan virtasi väkeä.
Hänen veljensä omisti osan talosta. Siinä kaikki, mitä sain tietää-
- mutta se riitti minulle.
Sinulla on kaunis iho, Lois. Ihana puna.
Vaimollani se on näkyvämpi, mutta sinulla on vähemmän pintaakin.
Sinä olet hullu, kulta. Sinä ja sinun 180-kiloinen vaimosi.
Hän painaa varmaan jo enemmän. Hän kasvaa koko ajan. Norsutauti.
Hän ei liho vaan kasvaa.
Pelkkä hänen päänsä painaa enemmän kuin sinä.
Niin kai. Voin melkein kuvitella, että ottaisit sellaisen vaimoksesi.
Kuka muu hänet olisi huolinut? Eikö hänelläkin ole oikeus onneen?
Ehkä hänet olisi pitänyt lopettaa vastasyntyneenä-
-kuten ensimmäinen lapsemmekin.
Niin oli pakko tehdä. Se oli palvelus avuttomalle mongoloidille.
Ja sillä, joka teillä on, ei kai ole kaikki ihan kohdallaan.
Hänhän on minun lapseni. Hänessä on pakko olla jotain vikaa.
Marty, Marty... Tiedätkö, mitä minä teen sinulle?
Se ei oikeastaan ole edes tärkeää.
Kysymys kuuluu, mitä minä teen sinulle.
Arvelin unohtaneeni jotain mutta olin muuten tyytyväinen.
Sain Carolin takaisin. Ja minulla oli Lois, ainakin toistaiseksi.
- Hienoa! Upea juttu. - Niin. Talo on kaupungin laidalla.
Toisaalta merinäköala voi nostaa hintaa.
- Kuulostaa hienolta paikalta. - Veli saattaa aiheuttaa ongelmia.
Ymmärsin, että hän on aika kova luu.
Lois hermostuu puhuessaan hänestä. Mutta minulla on suunnitelma.
Talo on 30 000:n arvoinen. Lois ilmoittaa veljelleen ostajasta-
- nitistän velipojan, pakotan Loisin myymään, ja saamme 30 000.
- Sinä pidät hänestä, vai mitä? - Pidän kaikista paitsi ex-miehestäsi.
William Wharton II... Minun pitääkin tavata hänet. Hänen täytyy kärsiä.
Pahus, kello on melkein 12. Minun täytyy mennä töihin.
- Oletko sinä muuten lihonut hiukan? - Pää kiinni.
Se pukee sinua. Äidin ruoka sen tekee.
Sanopa noin poliisillesi, niin hän nipistää sinua.
- Se vain pukee sinua. - Nähdään. Ole ihmisiksi.
Minulla oli aikaa, joten päätin seurata sisareni työskentelyä.
Se osoittautuikin hyväksi päätökseksi.
Paksukainen oli takuulla etsivä. Joku jahtasi siskoani-
- ja uskoin tietäväni, kuka se joku oli.
J. KRUTZ YKSITYISETSIVÄ
Mr. Krutz?
- Päivää. Olen Marty Grosvenor. - Tunnenko sinut?
- Eikö sihteeri soittanutkaan teille? - Ei tänne ole soitettu.
Olen mr Wharton II: n edustaja länsirannikolla.
Tämäpä mukavaa! Ole hyvä ja istu.
Olen varjostanut mrs Whartonia koko aamupäivän.
- Te pidätte aika kovaa kiirettä. - Kuinka niin?
Olen hoitanut tätä juttua vasta neljä päivää.
Minä jos kuka tiedän, että Wharton hiostaa ihmisiä.
- En haluaisi arvostella, mutta... - Sinulla on täysi oikeus arvostella.
Näin meidän kesken, minusta hän on paskiainen. Tämä juttu todistaa sen.
Sinä puhut asiaa, mr Grosvenor.
Tiedän kaiken tästä jupakasta, vaikka se ei päässytkään lehtiin.
Sitä Whartonia alhaisempaa konnaa ei olekaan!
Laiska, saamaton pummi ja sutenööri päälle päätteeksi.
Ja jostain kumman syystä tämä kaunis tyttö-
-menee naimisiin hänen kanssaan.
Sitä minä en voi tajuta. Hän auttaa miehen jaloilleen.
Mies ei osaa mitään, joten vaimo elättää hänetkin.
Ellei hän ole raatamassa-
- hän hoitaa miestään ja passaa häntä minkä ehtii.
Hän tekee tyhjäntoimittajasta miehen! Hän onnistuu niin hyvin-
- että miehen rikkaat nirppanokka- sukulaiset huolivat hänet takaisin.
Ja miten hän kiittää vaimoaan?
Hän antaa vaimolleen oikein ärhäkän kupan-
- ja hakee avioeroa vaimon sukupuolitaudin perusteella!
Nuori tyttöparka ei osannut tapella vastaan.
Huomaan, että tunnet tämän jutun yksityiskohdatkin.
Totta kai. Sehän kuuluu työhöni.
Mutta entä pomosi? Totta kai olen kiitollinen tästä toimeksiannosta-
- mutta miksi vaivautua pikkurahojen takia? Miten hän voi tehdä sen?
- Niin, miten sinä voit tehdä sen? - Kuinka?
Seuraat tyttöä sen lieron puolesta.
Sehän on minun työtäni, hitto vie!
Ellen minä tee sitä, joku muu tekee, vai mitä? Mikä sinun nimesi olikaan?
Tekisikö joku muu sen? Miten voit olla noin varma?
Etkö voisi antaa jonkun muun hoitaa likaiset työt?
En taida pitää tuosta äänensävystä.
Olet tehnyt syntiä! Rikoit käskyä numero miinus yksi. Totisesti...!
- Ei tämä ole minun syytäni! - Totisesti, sanoo Herra:
Ole sokea, joka kusee ikkunasta, älä palvelija, joka avaa ikkunan.
Tuohon kouraan, Krutz.
Voi sentään.
Voi sentään...
Noin!
- Olen vihainen sinulle, Marty. - Minkä takia?
Tiedät hyvin, mitä olet tehnyt. Sinun täytyy aina tehdä jotain pahaa.
- Kakaise ulos vain. - Olen järkyttynyt.
Se menee kyllä ohi.
Otit lopputilin lehdestä noin vain.
En halunnut suututtaa sinua. Niin nyt vain kävi.
Teistä ei koskaan tule mitään, kummastakaan.
Te ette edes yritä. Minä sanon vain...
Ennen kuin jatkat, niin perustelehan, millä oikeudella sinä sanot noin.
- Mitä tarkoitat? - En voi sanoa sitä selvemmin.
En haluaisi olla ilkeä-
- mutta miksi me välittäisimme siitä, mitä sinä ajattelet meistä?
Miksi me kuuntelisimme sinua?
Miksi kukaan kuuntelisi?
Kasvatin teidät parhaani mukaan. En mahtanut mitään sille...
Tiedämme monta asiaa, joille et mahtanut mitään. Emme syytä sinua.
Me voimme istua, syödä ja viettää mukavan koti-illan-
-mutta sinun on oltava tasapuolinen.
Mekään emme arvostele sinua, joten pidä pääsi kiinni.
Minun ei ole nälkä.
Taidan mennä lepäämään...
Onko kaikki hyvin? - Tule auttamaan, Carol.
Tule auttamaan, Carol... Carol!
- En voi hengittää. - Lepää vain. - Tuo se lääke, Carol.
Täältä tullaan. Tämä auttaa, äiti.
- Sinähän pidät tästä. - Niin pidän...
- Tuntuuko jo paremmalta? - Vähän.
Mutta älkää tehkö enää mitään.
Sokeus on ensimmäinen askel aivo- kuolemaan, tämän ajan kuolemaan.
Niiden kuolemaa, jotka eivät käsitä sellaisia nykyajan asenteita kuin-
- "pommitetaan Moskovaa" ja "köyhät ovat onnellisia köyhinä".
Kunpa saisin joskus tappaa jonkun todella tärkeän henkilön.
Poloinen mr Krutz. Olisin halunnut saada hänet sänkyyni.
Ylimääräistä elatusapua ei varmaan heru enää.
Minusta on ikävää, kun joudut töihin. Kunpa sinun ei tarvitsisi.
Ole huoleti, kulta. Minulla on kaikki hyvin.
Jos ansaitsen omaa rahaa, voin kunnioittaa itseäni.
Älä suotta väsytä itseäsi.
Pystyn hoitamaan sen talokaupan ihan pian.
Mitä teet Loisille sen jälkeen?
Ennustan, että minun ei tarvitse päättää. Asia järjestyy-
- mutta minun ei tarvitse sekaantua siihen.
Jos kerran niin sanot. Kyllä se minulle sopii.
Nyt hän tuli. Nähdään.
- Hei. - Mitä siskosi tekee tänä iltana?
Hänellä on treffit. Minä ajan.
Lois oli matkalla äksy ja kärttyisä.
Hänen poliisin aivonsa raksuttivat täysillä.
Olisin voinut antaa asian olla, mutta...
Mikä sinun on, Lois? Sano nyt, mikä sinua pännii.
Carolin tyyli. Talo ja ne hienot vaatteet, joissa hän keimailee.
Hän vain on sellainen. Hän ei voisi elää toisin.
Roskaa. Miksi painostat, että minun pitäisi myydä taloni?
Pyydä hienolta siskoltasi rahaa, niin voimme muuttaa.
Pitäisikö minun pyytää siskoltani rahaa meille?
Tuo oli minun ehdotukseni. Mitä vastaat?
Kusipää.
Anteeksi.
- Onko tämä parempi? Mitä? - Älä...
En voi mennä töihin mustelmilla.
Vai mustelmilla, kullinkipeä kyttäni? Mitä sanot tästä?
Tai tästä? Tuntuuko paremmalta?
- Kovempaa, Marty. - Yritän puhua sinulle järkeä, Lois.
- Lähden nyt ja menen taksilla kotiin. - Uskallakin!
Pidätkö sinä tästä?
Ehkä jätän sinut ulos, niin tenavat näkevät sinut aamulla.
Teen ihan mitä tahdot. Mitä muutakaan minä voin?
Naulan kantaan, kulta.
Hän soitti aamulla töihin ja sanoi olevansa kipeä.
Minä jäin koko päiväksi.
Se oli hurja päivä. Suloisen hurja.
Täydellinen suloisuuden ja hurjuuden sekoitus.
Revimme kaikki taulut seiniltä. Ne olivat hirveää roskaa-
- lapsellista halpahallikamaa.
Otimme hänen veljensä aseet ja veimme koko roskan rannalle.
Sitten söimme ja joimme lisää ja menimme taas kylpyyn.
Hän pukeutui riikinkukoksi.
Emme puhuneet rahasta kertaakaan.
Pelkäsimme, että se pilaisi päivän suloisen hurjuuden.
Marty? En halua, että joudut raatamaan jossain toimituksessa.
Haluan, että olisimme kahden. Kaukana.
Vain me kaksi.
Mietitäänpä.
Me voisimme... perustaa meijerin.
- Vanhan hyvän ajan meijerin. - Minä nipistän sinua kohta.
Voisin kirjoittaa kirjani loppuun. Se voisi tuottaa hyvin.
Kirjoitatko sinä kirjaa? Kerro minulle siitä.
Ei ole mitään kertomista. Se on minun ratkaisuni budjettivajeeseen.
Se on essee verotuksesta otsikolla "Ummetuksen runsaudensarvi".
- "Martin Lakewoodin ulostevero." - Hullu!
Poistaisin elintarvikeverot, ja vain paskantaminen pantaisiin verolle.
Mitä sanot? Se on järkevä ajatus. Washingtonin pojat pitivät siitä.
Se voi olla kaikkien aikojen tasa-arvoisin suunnitelma.
Vähävarainen syö vähän, paskantaa vähän ja maksaa vähän veroja.
- Entä jos hän on tyystin rahaton? - Mitä hän tekee nyt? En pilaile.
On ihan yhtä oikein antaa ihmisen kuolla ummetukseen kuin nälkään.
Hän saa ainakin päättää itse kohtalostaan.
Valtion byrokraatit eivät pääse puuttumaan asiaan.
Ihmistä voi pitää nälässä, mutta häntä ei voi kieltää ulostamasta.
Ihmisten pitää opetella vastuuta, Lois.
Ulostevero opettaa heille vastuuta.
Mikä tässä on noin saatanan hauskaa?!
Se oli vain vitsi. Koko helvetin maailman vanhin vitsi.
Rakastatko sinä minua, Marty? Rakastatko minua oikein paljon?
Hän oli kysynyt sitä ennenkin. Sitä kysytään jokaiselta mieheltä.
Annoin sen vastauksen, jonka hän halusi kuulla.
Pelkään pahoin, että rakastan.
Rakastatko minua enemmän kuin ketään muuta, edes siskoasi?
- Miksi sinä tuollaista kysyt? - Rakastatko, kulta?
Vastaa. Sano se.
Minähän sanoin, että se on eri asia.
Ne ovat kaksi eri asiaa.
Niin kuin lasi maitoa ja cocktail.
Molemmat ovat hyviä mutta täysin erilaisia.
Kaksi erilaista juomaa ja kaksi erilaista rakkautta.
Niitä ei voi verrata, Lois.
Miksi menit kysymään noin typeriä?
Haluatko saada selkääsi?
Sinä olet toisinaan niin ilkeä.
Minäkään en kysele söpössä univormussa marssivasta veljestäsi-
- vaikka rakastat varmaan häntä enemmän kuin ketään...
Enkä rakasta! Rakastan vain sinua!
Rakastan sinua enemmän kuin ketään muuta ja haluan, että sanot samoin!
Sitä sinä saat odottaa vielä kauan.
- Anna sen olla. - Yksi soitto oli Carolin merkki.
Odotin toista soittoa. Lois odotti, mitä odotti.
Se loppui noin vain.
- Älä revi tukasta! - Sinäkö siellä, Marty?
Carol puhui nopeasti, melkein kuiskaten.
Tulen heti. Lois ymmärtää kyllä.
Anteeksi, että vedin sinua tukasta. Äiti sai lievän sydänkohtauksen.
Se ei ole vakavaa, mutta Carol pyysi, että tulisin kotiin.
Ai että Carol pyysi? Saat luvan tilata taksin-
- koska et laputa pikku Carolisi luo minun autollani!
Olen nähnyt, miten kiehnäätte yhdessä. Tiedätkö, mitä luulen?
Tiedätkö, mitä minä luulen, että sinä ja tyhmä pikku Carol touhuatte?
Hei, saanko auton osoitteeseen 175433 Wildwood Road. Nyt heti.
Sano sitten, mitä päässäsi muka liikkuu! Anna tulla!
Minä luulen, että sinä panet sitä lutkaa!
Sinä panet häntä päivät ja yöt läpeensä!
Voi luoja...
Mitä minä oikein puhun? Anteeksi!
Olen hirveän pahoillani.
Minä olen pahoillani, jos olen tehnyt jotain, joka saa sinut sanomaan noin.
Anna anteeksi. Anna anteeksi.
Saat ottaa minun autoni.
Ota se, koska silloin tulet takaisin, ja minä tarvitsen sinua.
Tulen pian takaisin.
Tietenkin otin hänen autonsa. Hän vaati sitä.
Carol?
Sinä hoitelit hänet. Hän ei tee enää pahaa kenellekään.
Minä en hoidellut häntä, Marty.
Ainakin hän on kuollut. Olisit voinut edes soittaa minulle.
Tunnen itseni hyödyttömäksi, kun sinä hoidat hommat yksin.
Minä en tehnyt sitä. Se vain...
En minä tiedä, se vain tapahtui. Se vain tapahtui.
Mikä tapahtui? Voit kertoa minulle.
Lähdin keskustan kapakasta.
Sitten hän tuli luokseni.
Hän ei ollut täkäläisiä, joten toin hänet tänne. Se oli kummallista.
Mikä oli kummallista? Kerro vain.
Minä aloin kiihottua.
- Hänellä oli aika iso. - Sellaista sattuu.
Sitten kaikki, mitä tapahtui, äiti, isä, naapurin nainen-
- hänen miehensä ja miehen ilme, kun isä ampui hänet...
Yhtäkkiä muistin kaiken.
Sitten näin, että mies tärisi kuin hän olisi saanut sähköiskun-
- ja hänen silmistään, korvistaan ja suustaan tuli verta.
- Katso nyt, mikä sotku... - Nostan hattua sinulle.
Olet maailman ainoa huora, jonka kanssa saa aivoverenvuodon.
- Voi Marty... - Kulta pieni. Kuka hän oli?
Hänen nimensä oli Barnett Gibons. Hän myi henkivakuutuksia.
- Oliko tuo vitsi? - Ei. Ei tässä ole mitään nauramista.
Vain yksi uusi romu tienposkessa.
Koeta kestää. Kaikki järjestyy.
- Varmastiko? - Totta kai. Minähän lupasin.
Minua oksettaa.
Rauhoitu. Et ole koskaan ennen hermoillut tuolla tavalla.
- Kukaan ei ole vielä lähtenyt noin. - Jokainen lähtee joskus.
Jokainen. Jokin hassahtanut jumala päätti niin miljoona vuotta sitten.
Alussa ei ollut mitään. Sitten hän puhui, ja paska alkoi lentää.
Me olemme vain pelinappuloita.
Jumala halusi jotain tekemistä, joten hän keksi meidät.
- Toivottavasti hänellä on hauskaa. - Kaikkea sinäkin puhut.
Oletko hereillä?
- Mitä siskollesi kuuluu? - Unohda hänet.
Minä olen herätyskellosi. Herää nyt.
Lähetä veljellesi sähke, että löysit ostajan, ja kutsu hänet tänne.
Ensi kerralla näytät sähkeen minulle, tai tämä juttu loppuu tähän.
Lähdin nopeasti ja tyytyväisenä. Hänen oli pakko suostua.
Marty... Marty!
- Tuntuuko pahalta? - Tuntuu. En voi unohtaa häntä.
Älä ajattele häntä. Niin täytyi tapahtua.
Älä muista. Se on kaikkein paras keino.
Häviääkö tämä juttu minun päästäni?
- Ainahan ne häviävät. - Mutta tämä on nyt tosi paha.
Yölliset asiat kaikkoavat päivällä.
Ja päivän asiat katoavat yöllä. Muista se, niin kaikki on hyvin.
Sehän hyvä. Kerro minulle satu.
Olipa kerran pieni poika ja pieni tyttö.
Pieni tyttö oli äiti ja pieni poika oli isä.
Mitä, äiti? Toivottavasti emme herättäneet sinua.
- Sitähän te varmaan toivotte. - Tietenkin.
Olimme ihan hiljaa. Kerroin Carolille iltasatua.
Kyllä minä tiedän, mitä te teitte!
Sitä samaa, mitä olette aina tehneet. Senkin saastat!
Ei ihme, että teitä inhottiin. Kaikki näkivät, mitä te puuhasitte!
Teidät olisi pitänyt tappaa, tukehduttaa kehtoihinne-
- kuristaa heti, kun synnyitte, tappaa omiin sänkyihinne!
Te olette läpimätiä, molemmat!
Sinä et tiedä mitään! Mitä sinä höpiset?!
Sinä suututat Martyn, äiti. Suututat Martyn.
- Teen vielä paljon pahempaakin. - Häivy täältä.
- Älä puhu minulle noin, paholainen. - Mene huoneeseesi.
- Älä komentele. Olen sinun äitisi! - Mene huoneeseesi!
- Mene huoneeseesi. - Paholainen!
- En tarkoittanut sitä. Anteeksi. - Kyllä tarkoitit.
- Nyt menet huoneeseesi. - Minä olen äitisi.
Oletko? Olitko?
- Mene nukkumaan, äiti. - Ei...
Marty? Carol?
Sinun pitää mennä nukkumaan, äiti.
Tämä helpottaa oloasi.
Tämä auttaa. Juuri tätä sinä tarvitset.
Ole hyvä, äiti. Sillä lailla.
Juo kaikki, äiti. Kiltti tyttö.
Olosi on kohta paljon parempi.
Nyt tuntuu jo paremmalta. Kiitos.
Pieni tyttöni...
Useimmat ihmiset kuolevat yliannostukseen.
He ottavat sokeasti vastaan makeat mikstuuransa, kunnes he kuolevat.
Se on luonnollinen kuolema.
Jokainen tiesi, että hänellä oli heikko sydän.
Sanoin, että lääke oli vaarallista, mutta hänellä oli kovat tuskat.
- Hän kuoli unessa. Lohtu sekin on. - Niin, tohtori.
Se on varmaan hautaustoimiston mies.
Hautaustoimistosta, päivää. Oletteko mr Lakewood?
Äiti on yläkerrassa.
Lähdenkin tästä. Laitan papereihin, että kuolema oli luonnollinen.
- Älkää pudottako häntä. - Älä viitsi, Marty.
Älä teeskentele, että et sure yhtään.
Esität isoa kovista mutta sisimmässäsi olet tunteellinen hupsu.
- Haloo. - Minä täällä.
Olen vihainen sinulle, Marty, kun kohtelit minua siten.
Haloo? Marty?
Linjassa on jotain vikaa.
- Onko jokin vinossa? Minä pelkään. - Linja on huono.
Kerro nyt, mitä on tekeillä.
- Kuka siellä? - Lois.
Martin onkin puhunut sinusta. Olen hänen sisarensa.
- Onko jokin vinossa? - On. Äitimme nukkui pois yöllä.
- Martin on ottanut sen raskaasti. - Otan osaa.
- Äiti oli hänelle rakas. - Tiedän.
- Kerro, että minä ajattelen häntä. - Kerron kyllä.
Sano myös, että teen niin kuin hän pyysi.
Selvä, minä sanon. Teet aivan niin kuin hän pyysi.
Olemme taas kahden. Milloin onkaan ollut toisin?
MORFIINIA
Rakas Marty. Aioin kirjoittaa, minne menen ja miksi-
- mutta sinä vain huolestuisit, eikä sinun tarvitse murehtia.
Olen vähän pulassa mutta selviän siitä.
Palaan niin pian kuin voin mutta en ehdi hautajaisiin.
Älä sinäkään mene, ellet halua. Älä sure sitä, miten äidin kävi.
Tiettyjen asioiden täytyy tapahtua. Kerro minulle satu illalla.
Minä kuuntelen.
Mrs Lakewood oli hyvä nainen. Hän oli hyvä kristitty-
- hyvä vaimo ja hyvä äiti lapsilleen. Kaikki pitivät hänestä-
- ja tunsivat hänen jaloutensa. Kaikki jäävät kaipaamaan häntä.
Menin hautajaisiin mutta lähdin kesken pois.
En voinut kovin hyvin, kun arkku laskettiin kuoppaan.
Kävelin läpi hyvien ihmisten kaupungin. Se oli täpötäynnä.
Kaikki asuivat lähekkäin, eikä kukaan tarvinnut tilaa.
He lepäsivät tyytyväisinä vieri vieressä-
- koska he kaikki olivat niin hyviä.
- Marty Lakewood? - Kuka kysyy?
Komisario Harris. Lasketaanko tuolla äitiänne haudan lepoon?
- Kyllä, hän on äitini. - Onko sisarenne Carol Wharton?
- Upea virkamerkki. Mitä asia koskee? - Murhaa.
Mr J. Krutz, yksityisetsivä, jonka mr J.J. Wharton oli palkannut.
En tunne. Kenet hän on tappanut?
- Näytä toinen valokuva. - Hän sai piikin aivoihinsa.
- Ei mikään kaunis näky. - Mitä sanot tästä?
- Onko hänkin kuollut yksityisetsivä? - Vakuutusasiamies.
Miten tämä minuun liittyy? Mistä tässä visailussa on kysymys?
Krutzia, Gibonsia ja sinua yhdistää yksi asia. Hän.
Pikkusiskoniko?
- Kuva on otettu New Orleansissa. - Hän on kauniimpi todellisuudessa.
Miehet, jotka näkevät hänet, kuolevat tai katoavat.
Ei ole hänen syynsä, että ihmisiä kuolee tai katoaa.
- Hän ei tullut hautajaisiin. - Hän ei pystynyt.
- Varjostiko Krutz häntä? - Ei minun tietääkseni.
- Puhuit Carolin kanssa kaupungissa. - Totta kai puhun sisareni kanssa.
- Rakastan häntä. Onko se väärin? - Sisaresi on huora.
Yksi Jeesuksen kavereistakin oli huora.
Minä en nuuski sisareni asioita. Se on epäkohteliasta.
- Missä se ämmä on? - En tiedä.
Eikö rakastava veli muka tiedä, missä sisar on äitinne hautajaisten aikana?
En tiedä. Vannon sen vaikka käsi tusinan Raamatun päällä!
Vannon käsi kullisi kärjellä, jos löydät sen!
Älä huuda. Haluatko kuulla, millaisessa liemessä sisaresi on?
Lopultakin kuulen, miksi olen täällä.
Hän iski tämän Gibonsin baarin luona.
Krutz varjosti Carolia, ja Gibons ilmeisesti tappoi hänet.
- Lähtivätkö he pakoon yhdessä? - Ehkä.
Ette voi todistaa mitään. Ehkä Gibons tappoi Krutzin mustasukkaisuudesta-
- ja teki sisarestani syntipukin. Älkää tuomitko häntä heti.
- Oletko tosissasi? - Täysin.
Sitten kai ilmoitat, jos kuulet sisarestasi.
Tietenkin. Haluan puhdistaa hänen maineensa, mutta yhdellä ehdolla.
Älkää tarkkailko minua. Jos hän on tehnyt jotain-
- tai pelkää, koska tietää syyllisen, niin hän huomaa tarkkailijat.
Hyvä on, mutta joudut liemeen, jos kuulet siskostasi etkä kerro meille.
- Tuliko selväksi? - Täysin.
Haloo. Niin?
Kyllä, tämä on Martin Lakewoodin luona.
Voitko tulla, Marty? Joku lääkäri soittaa Meksikosta.
Se koskee Carolia.
Otan osaa, kulta.
- Señor Lakewood? - Kuudennella kuulla raskaana!
En tiennyt sitä. Hän sanoi olevansa vasta kolmannella. Sitä ei näkynyt.
- Hän oli niin laiha. - Oikea lääkäri olisi nähnyt sen.
Olen pahoillani. Tein parhaani.
Ei se mitään. Soitit väärään numeroon.
- Odottakaa! Mitä minä teen? - Tee mitä tahdot!
Tämä on selvästi jokin huijaus.
Jätä minut rauhaan tai saat poliisin perääsi.
Abortti on kielletty Meksikossakin.
- Kai se on vielä katolinen maa? - Kuulkaa, siitä on neljä päivää.
Ja täällä on kova helle.
- Haju... - Heitä se mereen.
Tai roskikseen tai kujalle koirien syötäväksi.
- Soitit väärälle miehelle. - Hän on perheenjäsenenne.
Pöydälläsi lojuva lihakimpale ei ole siskoni. Minä tiedän, missä hän on.
Älä soita tänne enää. Adios.
Tämähän on kamalaa. Sisaresi ja äitisi samalla...
Älä koskaan sääli minua. Älä koskaan!
Anteeksi... Anteeksi.
Mennään minun luokseni. Sinun on päästävä pois täältä.
Vajosin samaan pimeyteen kuin sisareni. Olin hukassa ilman häntä.
Marty!
Älä itke, Lois. Älä itke.
- Sille ei mahda mitään. - Voi, Marty...
Sinä varmasti vihaat minua.
En ole koskaan vihannut ketään.
Mitkään kyyneleet eivät riitä tähän suruun.
- Kerron jotain isästäni. - Miten hän tähän liittyy?
Älä kerro enää hulluja juttujasi menneisyydestäsi ja perheestäsi.
Se on vain tarina. Se ei ole totta. Sanotaan sitä vain tarinaksi.
Hyvä on, jos sinun on pakko.
Hän tiesi varmasti-
- että poliisin vaimon kanssa ei olisi kannattanut pelehtiä.
Vastaa rehellisesti, Marty.
En kai minä ole sinusta ihan kamala?
- Se minun veljeni on pelkkä nolla. - Sellaisiakin maailmassa tarvitaan.
Hän on aina ollut niin hidas ja jääräpäinen.
Nyt häneen tulee vauhtia. Kerroin, että talosta tarjottiin 30 000.
Luulisi, että hän tulee juoksujalkaa.
- Mitä perkelettä täällä tapahtuu?! - Älä!
Kapteeni Miles Archer.
Yhdysvaltain merijalkaväki.
Palveluspaikka: Havaiji.
Hääkuva.
Tämä on hyvä kuva sinusta, Lois.
Täällä on konstaapeli Archer. Soitan kotoani, 175433 Wildwood Road.
Täällä on tapahtunut onnettomuus. Aviomieheni on ammuttu.
Minä ja tuttavani kuulimme ääntä, ja ammuin varjoa kohti.
En osannut odottaa miestäni. Lähettäkää kuolinsyyntutkija tänne.
Kaikki järjestyy, Marty.
Loisin kollegat suojelivat meitä. Kaikki sujui hienosti.
Farrellit ovat mukavia ihmisiä. Talonne on hyvissä käsissä.
- Olkaa hyvä. - Ja tämä on teille.
Näin siis tapahtui. Ehkä olisi voinut käydä toisinkin-
- mutta miksi ajatella sitä? Tämä peli on joka kerta erilainen.
Jumala teki pelistä sellaisen. Hän huijaa, ja me kestämme sen.
- Minä rakastan sinua, Lois. - Minä ajan.
Pian tulisi yö. Nurmikko loistaisi kuunvalossa.
Pieni tyttö tarpoisi nurmen yli. Näin hänet jo.
Hän pelkäisi, mutta sitten hän ei olisi enää yksin.
Lähtisimme pois. Lähtisimme kaikki yhdessä pois.
Suomennos: Kai Laine Suomalainen Teksti Oy