För fem år sen stack min pappa.
Han älskade mig och mamma, men behövde sitt eget utrymme.
Han tog med sig sin sekreterare. Nån måste kunna ta hans samtal.
Han lovade att komma och hälsa på-
-men höll aldrig vad han lovade.
Mamma var jätteledsen, men jag sa att vi ju hade varandra-
-och att jag alltid skulle ta hand om henne.
Vi bestämde oss för att börja på nytt.
Ett helt nytt liv.
Vi flyttade till en liten vindsvåning i stan.
Först såg den hemsk ut.
Men mamma är kreativ och förvandlade den snabbt till ett hem.
Hon byggde även en trädgård på taket där jag kunde leka.
Efter ett tag kom hon över pappa. Jag också.
Till slut började hon dejta igen. Men dem hon träffade var idioter.
Och de blev inte kvar länge.
Till slut var det hon och jag igen.
Det gillade jag.
Vi började göra ett collage med saker från stranden-
-för att komma på andra tankar.
Vi har hållit på i nästan fem år nu.
Mamma säger att vi blir klara en vacker dag.
För två veckor sen hände det värsta tänkbara.
Mamma berättade att hon ville gifta om sig.
När allt är bra måste hon göra nåt sånt här.
Att hon inte har lärt sig läxan.
Hur gammal jag än blir, lär jag inte förstå mig på kvinnor.
Staten Washingtons federala domstol är samlad. Den tilltalade reser sig.
Frances James Renda, ni har förklarats skyldig-
-till trafficking- och narkotikabrott.
Har ni något att säga till rätten innan domen avkunnas?
Ja, ordföranden. Jag tackar åklagaren för att ha fått en rättvis rättegång.
Han ska veta att jag inte är arg oavsett utgången.
Jag önskar honom också lycka till i fortsättningen.
Åklagaren vill veta om det här ska ses som ett hot.
Åklagaren missförstår mig. Jag är en harmlös man och hotar inte folk.
Så bra. För ett ögonblick var åklagaren riktigt rädd.
-Det räcker, mr Sturges. -Tack, ordföranden.
Om ni båda är klara, vill jag avkunna domen.
Frances James Renda, domstolen dömer er-
-till 50 års fängelse på den federala anstalten i Sheridan i Oregon.
Domstolen ajournerar sig.
Vi överklagar.
Grattis, allihop. Ännu en skitstövel är borta från gatorna.
Den här vägen, mr Renda.
-Då kan vi gå. -Sturges...
Du en riktig tuffing, va?
En sak ska du veta, advokaten... Du kanske vann den här gången-
-men saker och ting brukar komma tillbaka. Fattar du?
Om du kommer tillbaka, ska jag krossa dig som en insekt. Fattar du?
-Vem var det där? -Franks son, Joey.
-Han ser farlig ut. -Han är en smågangster i dyr kostym.
Vi går. Vi har annat att prata om.
Jag ska ha tag på honom.
Jag flyttar över mina grejer i morgon vid lunch om det funkar.
Visst.
-Får all min använda tandtråd plats? -Det får den säkert.
Jag har sparat sen jag var tre år. Den väger nog nästan 200 kg nu.
-Vad sa du att du skulle ta med? -Inget.
Jag ville bara ha din uppmärksamhet. Du är disträ. Är det invigningen?
Nej. Men jag har funderat på att du flyttar in hos mig och Ben.
-Du har väl inte ångrat dig? -Nej. Det är Ben.
Va? Är det Ben?
Vänta lite.
-Vill inte Ben att jag flyttar in? -Han har inte vant sig vid tanken än.
Du kan slappna av. Jag visste att Ben skulle känna så.
Så jag har köpt böcker om att vara styvförälder. Jag är nästan expert.
-Det här handlar om sex, eller hur? -Ben, jag är din mor.
Du behöver inte låtsas. Kvinnor har störst sexlust i 30-årsåldern.
-Var har du lärt dig sånt? -Från en talkshow.
Jag tänker slänga ut teven.
-Den här, då? -Bra!
Det handlar inte bara om sex.
Om det bor en man i huset får du en bra förebild.
Och om han sticker med sekreteraren som pappa gjorde?
Han är inte sån. Och hans sekreterare är jättegammal.
Han kanske är seriemördare och vill koka våra huvuden i syra.
-Nu överdriver du. -Man vet aldrig.
Det är på försök. Jack behåller sin lägenhet.
Om det inte skulle funka, flyttar han hem igen.
Och då är det du och jag igen.
Vet du att han stryker jeansen?
Ja. Snart säger du väl att det gör honom till yxmördare.
Man kan ju aldrig vara säker.
Tvångsmässiga beteende brukar tyda på en djup psykos.
Det sa de på en annan talkshow.
Du, Ben...
Jag älskar Jack, och skulle vilja ha en man igen.
Men ingen är viktigare än du.
Passar det inte dig, passar det inte mig heller.
-Okej? -Ja, okej.
Men han försöker kanske koka våra huvuden i syra i alla fall.
Jag visste det.
GÄRNINGSMANNAPROFILER
Då ska vi se... Sturges.
Här står han inte. Det betyder inte att han inte är seriemördare-
-bara att han inte har gripits än.
Kan du hjälpa till, Ben?
Jag har ont i ryggen. Min läkare avråder från tunga lyft.
Du kanske kan göra plats för Jacks saker i garderoben under trappan.
Där lägger vi ju allt vi samlar från stranden.
Vi lägger det nån annanstans just nu.
-Det är ju viktiga grejer. -Vi lägger det nån annanstans.
Jag kan hålla mina saker just nu. Det är ju bra om jag behöver nåt.
Nej, det blir inga problem. Eller hur, Benjamin?
Nej.
Det blir inga problem.
Tack, Benny. Det var hyggligt!
Han kallar redan mig Benny.
Han hatar att bli kallad Benny.
Tack, Ben!
Jack! Skynda dig, Jack. Ska du vara där inne hela natten?
-Vad hände med varmvattnet? -Det kan försvinna i gamla hus.
Jag höll på att duscha, Ben. Jag är intvålad. Släpp in mig.
-Vad gör du? -Ben har låst mig ute från badrummet.
-Han gjorde det väl inte med flit? -Såklart inte.
Jag hämtar en handduk.
Blä...
Vad är det här för grejer?
Vad är det med den här killen? Håller han på att förruttna?
Allergimedicin. Toppen!
Han luktar illa och är en tönt. Vilken förebild...
Mamma! Var är min tandkräm?
Jag hittar inte mina grejer!
Ursäkta mig... Måste ni hålla på med det där?
Förlåt. Det är svårt att motstå en snygg tjej.
-Fattar du, grabben? -Jag är elva år. Jag hatar tjejer.
Ja, såklart. Jag har också varit elva år. Jag vet vad du menar.
-Tjejbaciller, eller hur? -Visst, tjejbaciller.
Jag hittar inte min tandkräm. Alla mina grejer är borta.
Den finns i skåpet på golvet.
-Varför gjorde du det? -Jack är längre. Han tar överskåpet.
-Men, mamma... -Du dör inte om den står där nere.
Inte den minen. Vi måste alla anpassa oss.
Det är bara jag som ska anpassa mig.
Jag är helt slut. Jag går och knoppar.
Vi ses i morgon, Benny!
Förlåt, jag menar Ben. Vi ses i morgon, Ben.
Mamma... Får jag prata lite med dig?
Förlåt...
Ben säger att det är psykologiskt skadligt för honom om vi delar säng.
Sa han "psykologiskt skadligt"?
-Han är smart. Han ser faktaprogram. -Jag med, men jag pratar inte så där.
Det går över på några dar. Han behöver bara vänja sig.
Okej. Jag är i alla fall glad över kallduschen.
Tack.
Jag visste att du skulle förstå.
Påbörja inte nåt du inte kan avsluta.
-God natt. -God natt, älskling.
Det här är inte så tokigt.
Det här kan jag leva med.
Det här suger.
Jag kommer inte att kunna sova.
-Vad gör du, Jack? -Jag åker bara lite skateboard.
-Vad gör ni där nere? -Inget.
Jag hörde nåt. Vad var det?
Jag halkade på skateboarden när jag skulle till badrummet.
Badrummet ligger där borta. Har du redan glömt det?
Här borta?
Där är det!
Nu hittar jag. Tack, Ben!
-God natt, mor. -God natt, älskling.
-Vad gör du? -God morgon, Ben!
Jag sov dåligt och gick upp tidigt för att göra frukost.
Kom och stäng av spisen.
Vad är allt det här?
Ägg Benedict à la Sturges.
Ägg vad då?
Pocherade ägg och skinka på English muffins.
Med hollandaisesås, men det mesta hamnade på bänken.
À la Sturges-biten är...kaviar.
Säger kolesterol dig nåt, Jack?
Jag äter inte sånt här varje dag. Vi firar lite.
Återvinning, då? Äggskal läggs bland organiskt avfall, inte bland papper.
Jaha... Jag trodde att ni hade fyra olika soppåsar.
Här lägger man papper, här aluminium, här glas.
Den här är för organiskt avfall, som äggskal.
Då lägger jag äggskalen här i stället.
Vad gott det luktar.
-Vad har hänt här? -Jag har gjort Ägg Benedict.
Jack försöker döda oss med animaliskt fett.
Ben och jag äter bara müsli, yoghurt och skivad frukt på morgonen.
Okej. Jag slänger det här bland organiskt avfall-
-och fixar müsli, skivad frukt och yoghurt.
-Blir det bra? -Jag tar nåt på väg till skolan.
-Glöm inte att ta... -Hej då, mor.
-Vi fick visst en dålig start. -Ben och jag brukar ordna frukost.
Det är nåt vi alltid gör.
Jag gör en lista så att det här inte händer igen.
Du har verkligen varit till hjälp.
Endast papper.
HUR MAN BLIR EN BRA STYVFÖRÄLDER
Nån är visst hungrig. Får du ingen mat hemma?
Jag skippade frukosten på grund av mammas pojkvän. Jag gick i protest.
Du hade bara behövt fråga mig. Det händer alltid.
De tar över badrummet och köket, sen soffan och teven.
-Gör dig av med honom på en gång. -Det blir svårt.
Mamma lever i en stor kärleksbubbla. Hon är förvirrad.
Vad du än gör, måste du göra det snart.
Ju längre mamma bor ihop med en man-
-desto svårare blir det att få bort honom.
Hallå? Kan nån öppna?
-Är det nån där inne? -Ja. Kan du öppna?
-Vad är det för kombination? -38, 24, 36.
Hej!
Tack. Det är trångt där inne.
-Jag heter Norman Bronski. -Jag heter Ben. Det här är Monroe.
Vad gjorde du där inne? Man ska stå utanför när man låser.
Några killar retade mig. De stoppade in mig där.
-Händer det ofta? -Varje dag.
Det kanske beror på de där larviga indiankläderna.
Definitivt. Jag är Indian Guide.
-Vad är det för nåt? -YMCA Indian Guides...
...stödjer förståelsen och relationen mellan far och son.
Det var kul att snacka, hövdingen. Nu måste vi gå.
Du, Norm... Ska även pappor se ut som indianer?
Ja. Pappa har en huvudbonad med en massa fjädrar.
Det låter ju jättekul... Kom, så går vi.
-Hur blir man medlem i klubben? -Här står allt du behöver veta.
Du och din pappa får gärna gå med. Vår stam söker alltid nya medlemmar.
Nu måste jag gå. Det var kul att träffa er.
Om ni går förbi här i morgon kan ni kolla om jag är inlåst igen.
Är du galen? Vill du hänga med en sån fjant?
Såklart inte. Det hela är absurt.
-Indian Guides kan vara lösningen. -Jag fattar inte.
Vill han göra det här? Man äter bara nötter och bär.
-Äter han inte sånt på morgonen? -Va? Jag hörde inte vad du sa.
-Sa Ben varför han vill vara med? -Ja, så att ni lär känna varandra.
Men de sitter ju och gör sånt som ludna kylskåpsmagneter.
Vilken indianstam i historien satt och gjorde såna?
Ben vill umgås med dig.
-Det är väl ett gott tecken? -Ja, det är det.
Men varför inte göra nåt mer normalt?
-Vi har ju knatteligan i baseball. -Du vet hur barn är.
Den här veckan är det Indian Guides, nästa vecka rullskridskohockey.
Gör ett försök.
För alltid vänner, för alltid vänner
Våran slogan, våran sång
Stärker söner, föryngrar pappor
När de drar på hålligång
Mammor stöttar, pappor njuter
Söner älskar lek och stoj
För alltid vänner, för alltid vänner
Indian Guides har en massa skoj
Bra, bra!
Som Minotauk-hövding är det en ära att få välkomna två nya medlemmar.
Vi ger Jack och Ben en varm Guide-välkomsthälsning.
Välkomna!
Hey-hu-må-ru-Ben? Hey-hu-må-ru-Jack?
Bra-tack-hur-mår-du?
"Hey-hu-må-yu-Jack" är en Minotauk-hälsning.
-Vi välkomnar er. Ni är bland vänner. -Det känns redan bra.
Bra, för det handlar om att koppla av och ha kul. Eller hur?
Tysta Dundret har förberett lite underhållning.
Ordningsfråga, hövding Skenande Hästen...
Nya medlemmar ska ju välja namn åt varandra.
Naturligtvis. Skimrande Räven har satt hövdingen på pottan igen.
Det är viktigt att följa reglerna och vara ett föredöme för de unga.
Red är vår stamsekreterare. Han kan Guide-handboken utantill.
-Det tog sex månader. -Jaså? Då måste du vara stolt.
Att fäder och söner väljer namn är en viktig Indian Guide-ritual.
Jag heter Skenande Hästen. Det här är min son Svarta Falken.
Så det är bara djurnamn.
Ja, just det. Vill du börja?
Jag är inte så bra på sånt här...
-Det är enkelt, Jack. -Kom igen. Hur svårt kan det vara?
Jag har en lista på godkända indianska namn att välja bland.
Red, Jack kan nog hitta på nåt.
Okej... Jag får väl försöka hitta på nåt...
-Lilla Vingen (= Little Wing)? -Bra namn.
"Little Wing" är även en bra låt med Jimi Hendrix. Jag har skivan.
Okej, Guides. Hädanefter är Bens nya stamnamn Lilla Vingen.
Flyg vidare, Lilla Vingen!
Nu väljer du ett namn åt Jack som visar hur du känner för honom.
Vad sägs om Hukande Hunden?
Var det det bästa du kunde komma på?
Jag hade en hund som hade hemsk diarré.
Han var min bäste vän.
-Hade du några andra husdjur? -Ja, en ekorre som hette Numbnuts.
-Det blir bra med Hukande Hunden. -Bra namn, roligt namn.
Minotauk gillar humor.
Hädanefter är Jacks nya stamnamn Hukande Hunden.
Då lämnar jag över till dig, Tysta Dundret.
Lloyd har förberett det här hela veckan.
-Vad händer? -Jag borde ha berättat.
Tysta Dundret är cirkusartist och uttrycker sig utan ord.
Visst är han duktig?
Bravo, Tysta Dundret!
Jättebra, Tysta Dundret!
Vi fortsätter ha roligt. Vem vill spela mockasinröra?
Ordningsfråga, hövdingen... Det spelade vi förra veckan.
Vi spelar ju olika spel varje vecka.
Det är dags för potatisbowling eller skicka grapefrukt.
Är du säker? Jag trodde att vi spelade björknäver-röra då.
Enligt mina anteckningar gjorde vi namnlappar av makaroner.
Mrs Tysta Dundret serverade majsbröd med choklad.
Skenande Hästen gav ett föredrag om vikten av näshår.
Och här har vi det, mockasinröra.
Okej. Räck upp en fjäder om ni är sugna på potatisbowling.
Okej! Då sätter vi igång!
Eftersom ni är nya medlemmar får ni kasta första potatisen.
Vuxna är så lätta att förstå sig på.
Så fort jag sa att jag gillade det, sa han samma sak.
-Men han hatade det? -Ja. Du skulle ha varit där.
Man skulle rulla potatisar längs golvet-
-och komma närmast en cirkel ovanpå en tidningshög.
-Hur står du ut? -Snart behöver jag inte det längre.
Vi ska campa på lördag och sova ute i nåns trädgård.
Varför gillar vita att sova utomhus? Det skulle aldrig svarta göra.
Dessutom sa jag till Jack att pappor skulle klä ut sig som indianer.
Han hyrde en hel dräkt för att visa sin entusiasm.
-Klär de andra ut sig som indianer? -Såklart inte.
-Vad taskig du är. -Ja!
-När är maten klar? Jag är hungrig. -Hamburgarna är snart klara.
-Kan nån hjälpa mig med tältet? -Jag hjälper till.
-Hej, Jack! -Snygg dräkt. Väldigt äkta.
Men vi klär bara ut oss när det är nåt speciellt. Det glömde jag säga.
Det gör inget. Den här låg bara i garderoben.
Den är snygg. Jag måste tillbaka till grillen. Vi får prata senare.
Du måste måla ansiktet som de andra.
Skulle inte alla andra pappor ha indiandräkter på sig?
Jag missförstod visst. Du är väl inte arg?
Nej, du misstog dig väl bara. Ingen skada skedd.
-Vad är det? Jag ska vara försiktig. -Det är bara vattenfärg.
-Bra. Jag kan få utslag. -Oroa dig inte. Jag läste etiketten.
-Gjorde du? Det var omtänksamt. -Inga problem.
Jag har en bra idé. Vi har en grapefrukt-stafett.
-Är du med på det, Jack? -Jag kan knappt bärga mig.
Jag kan nog knäppa Sturges härifrån.
-Härifrån? -Med en .38:a.
Du kommer inte ens över till andra sidan.
Med en .22 Super Speed kommer du till och med till nästa kommun.
Det ska ju se ut som en olycka. Annars får min farsa skulden.
Glöm .38:an och .22:an nu.
Tänk död genom olyckshändelse. Fattar ni?
Är ni redo för grapefrukt-stafetten? Ni ska längst bort och tillbaka.
Kom ihåg att ni inte får röra frukten med händerna.
Klara, färdiga, gå!
Jag vill prata med dig om en sak.
-Kan det vänta tills efter tävlingen? -Jag ville prata enskilt.
-Du är visst inte Bens riktige far. -Nej, det stämmer.
-Vi måste väl inte lämna föreningen? -Nej, absolut inte.
Säker på det? Kolla med Red först.
Vad jag försöker säga är att jag är Normans styvfar.
Den öppnade sig. Det börjar rinna saft nerför bröstet.
Inga händer!
Jag förstår vad du går igenom med Ben.
Behöver du några råd eller nåt...
Tack, det var hyggligt. Men det ska nog gå bra.
-Vill du prata, säg bara till. -Okej.
Det kan inte bli värre...
Åklagarens utseende tyder på att regeringen inte respekterar vår sak.
-Rättegången bör ogiltigförklaras. -Jag ska ta det i beaktande.
Har ni nån kommentar, mr Sturges?
Jag försäkrar att jag inte är respektlös mot käranden.
-Det är bara utslag, Leonard. -Det ser ut som krigsmålning.
Men ett glatt ansikte är ingen inhemsk symbol.
Krigsmålning, Jack?
Salish-indianer stämmer regeringen beträffande landrättigheter-
-och du dyker upp krigsmålad? Det är 90-talet, Jack!
-Man ska vara politisk korrekt. -Jag vet.
Det här är ett känsligt ärende. Nån annan får ta över fallet.
Är inte det lite drastiskt? Utslagen är borta om ett dygn.
-Jag kan begära ajournering. -Det är mer än bara utslag.
Det handlar om ditt beteende. Du ställer in möten, är oförberedd...
-Förlåt, Bob. Jag har förklarat. -Ja, indian-grejen med din styvson.
Det har krävt mer tid än jag trodde.
Jag kan förstå och känna med dig, men jag bryr mig inte!
Vi har ett viktigt jobb, Jack.
Du får börja prioritera. Förstår du vad jag säger?
Jag har varit på åklagarmyndigheten i 15 år-
-och aldrig förut behövt lämna ett mål.
Jag gjorde mitt bästa, men Indian Guide-grejen funkar inte.
Kan du inte ge det en chans till?
Det går inte, Sandy. Det sätter käppar i hjulet.
Antingen är jag åklagare eller Indian Guides-far.
-Du förstår väl? -Ja. Men hur säger jag det till Ben?
Ingen behöver säga nåt till mig. Jag visste att det skulle bli så här.
När jag har kul och får vänner vill han hoppa av.
Det finns så mycket annat du och Jack kan göra, älskling.
-Ja, se basebollmatcher, filmer... -Ja, tills du tröttnar på det också.
Jag sa ju att han var som pappa.
Jag var rädd att det här skulle hända.
Överreagerar han inte lite? Det handlar ju bara om Indian Guides.
Nej, inte bara dem. Jag sa ju att Ben skulle få svårt att vänja sig.
Men du sa: "Oroa dig inte, jag är expert. Jag har böcker i ämnet."
Jag gör så gott jag kan.
Det verkar inte räcka.
-Vad ska det betyda? -Det betyder...
Det betyder... Jag vet inte.
Jag kanske gjorde ett misstag. Det kanske går lite för fort.
Jag borde kanske vänta tills Ben är äldre och kan hantera det bättre.
Då kanske vi alla skulle kunna hantera det bättre.
Om du verkligen tycker att du gjort ett misstag, flyttar jag.
Jag ville bara att allt skulle funka.
Att vi tre skulle bli en familj.
Det vill jag också.
Jag får planera så att jag kan vara både åklagare och Indian Guides-far.
Menar du verkligen det?
Kan Chet Bronski, Red Sweeney och cirkusartisten göra det, kan jag.
Jag får gå upp, be om ursäkt och krypa till korset.
Nu har jag fått kärleksbubblan att spricka, Monroe.
Det var inte en sekund för tidigt. Jag orkar inte med indian-töntarna.
Ja, han hoppade av. Då låtsades jag bli upprörd.
De började bråka. Hon tänker vänta tills jag kan hantera det bättre.
Han är historia. Han är nog tillbaka i Tacoma i morgon.
-Pratade du med honom? -Va?
-Pratade du med honom? -Nej. Han pratade i telefon.
Jag måste ändå jobba. Jag pratar med honom i morgon.
Chet? Skrämde jag dig?
Förlåt. Jag hörde att du var här.
Ja, det här är mitt klassrum sen 15 år tillbaka.
Adrenalin...
Varför kommer du hit? Vill du göra en kryddhylla åt mamma?
Nej.
Saken är...
Jag kör förbi här på väg till jobbet och tänkte...
Jag tänkte bara komma förbi.
-Den här var fin. Vad är det för nåt? -Vi brukar kalla det hammare.
Ja, såklart.
Har du lika svårt att komma till saken i rätten också?
Det är lättare att tala till en jury än att komma hit.
Jag behöver ditt råd.
Att det ska vara så svårt för oss män att be varandra om nåt.
-Men vi är med i samma stam. -Ja, Minotauk.
Nej, den för män över 40 som lider av förstoppning. Vad har hänt, Jack?
Ben har gjort allt för att få bort mig. Han hatar mig.
Det gör han inte. Han är bara rädd.
Rädd för att du ska ta det som är viktigast för honom - hans mamma.
Norman försökte få bort mig i månader.
Vad gjorde du? Ni verkar ju ha ett bra förhållande nu.
Jag var ihärdig.
Det hjälpte med Indian Guides.
-Gjorde det? Hur då? -Genom att vara på samma nivå.
Man når ett barn bäst om man själv vågar vara ett barn då och då.
-Jag trodde det skulle vara lättare. -Det är svårt att uppfostra barn.
Men det är värt det i slutändan.
Det är lustigt, Chet.
Jag vågar möta landets värsta förbrytare.
Men en elvaåring... Det skrämmer mig.
-Välkommen till klubben, Jack. -Tack, Chet.
Ben, höjdaren! Vi har väntat på dig.
Vad är det som händer? Skulle inte du åka härifrån?
Varför då? Jag bor här.
-Jack blir kvar i Indian Guides. -Du skojar...
Nej. För att bevisa det ska du få träffa nån.
Ben, det här Leonard Red Crow. Leonard, det här är Ben.
-How. -Sa du precis how?
Jag skämtar bara. Det brukar få folk att skratta.
Han är Salish-indianernas hövding.
Han ska göra Minotauk till den bästa stam i hela Indian Guides-riket.
-Kul... -Jag visste att du skulle gilla det.
Att lära barn seder och bruk har jämt varit viktigt för indianer.
Och jag har inget emot krimskramset Jack erbjöd.
Ännu ett skämt. Du måste lära dig att slappna av.
Leonard ska lära oss en riktig regndans.
En regndans? Vad ska vi med det till i Seattle?
Vem är det som gör så att det regnar?
-Det regnar! -Det gick!
Vi gjorde så att det började regna!
Nu är det nyheter, Ben.
Är du vaken, Ben?
Han kommer nog inte.
Han är helt slut. Jag är också ganska trött.
-Du får gå och lägga dig tidigt. -Ja.
Förresten...
-Vi kan gå och lägga oss nu. -Jag har en massa arbete.
Vi har inte varit ensamma på så länge.
Det ska inte ta mer än några timmar.
Okej. Vänta, jag kommer.
-Måste jag, Jack? -Jag trodde att du gillade Norm.
-Ja, han är väl schyst. -Vad är problemet, då?
Vi ses på Indian Guides-mötena. Att han sover över är nåt annat.
Norms pappa sa att han inte har så många vänner.
Det här kunde vara bra. Gör mig den tjänsten.
Att hänga med honom skadar mitt rykte.
Ja, det får ju inte komma ut att du är en schyst kille.
Okej, jag gör det.
-Men bara för den här gången. -Bra.
Jag har skaffat ett äkta indiantält. Chet ska sätta upp det i eftermiddag.
Ska han sätta upp ett indiantält? Var då?
Schyst att jag fick sova över, Ben.
Inga problem. Det är bara kul.
Det här är första gången jag sover över hos nån.
Det är ingen stor grej, Norm.
Jag tog med nåt till dig.
Är den till mig? Den måste ha varit jättedyr.
Nej, jag har gjort den själv.
Det måste ha tagit jättelång tid med alla pärlor.
Jag har inte så mycket annat för mig.
Jag tänkte att du kanske ville ha den.
Jag måste vara ärlig, Norm.
-Varför gör du nåt sånt här? -För att jag vill.
Vi är ju med i samma stam och så.
Om du inte gillar den, så säg det. Jag blir inte sårad.
Jag gillar den jättemycket, Norm. Tack.
Jag har en idé. Ska vi gå ner till mitt rum och spela tevespel?
-Gärna. -Kom, så går vi.
Jag har fått Subhumanoid Slaughterhouse 5000. Det är svårt.
Har den redan kommit? Jag spelar Subhumanoid Slaughterhouse 2000.
5000 är mycket bättre.
När man dödar Gakmo, exploderar hans huvud som en jättestor finne.
-Häftigt! -Akta dig för vampyrjätten Douglas.
Hans supersnabba raketer får ens skinn att smälta.
Hej, Monroe!
-Vad har du på dig? -Det är en indianväst.
Det ser ut som om Gakmos huvud har exploderat på din tröja.
-Vad är det för saker på den? -Det är äkta indianpärlor.
Håller du inte på lite för mycket?
Jag visste att du skulle tycka så.
Det är inte så illa som vi trodde. Jag har lärt mig coola saker.
Kan du till exempel skjuta pilbåge eller kasta en tomahawk?
-Nej. -Det kan jag.
Det kommer säkert till nytta nästa gång du jagar buffel.
Nästa vecka ska vi åka kanot. Vi ska paddla genom forsar.
-Det blir häftigt! -Synd att jag inte kan hänga med.
Snygga indianpärlor, kompis. Ta honom du.
Får jag också vara med i klubben?
Indiantönten lär nog hamna i sitt skåp igen.
Så går det när man klär ut sig till indian.
-Vart ska du? -Jag ska hjälpa honom.
Hör ni! Vad tror ni att ni håller på med?
-Snackar du med oss, din lilla skit? -Det här vill inte jag se.
Låt honom vara eller ta konsekvenserna.
Förlåt, Norm. Jag trodde att det skulle funka.
Det gör inget, Ben. Tack för att du försökte.
Det är ju ganska bra här. Lugnt och skönt.
Ja, man vänjer sig verkligen.
Hallå? Är det nån där?
Kan nån hjälpa oss? Hallå?
Är ni redo för kanotturen? Vi ska paddla i forsar.
Några kanske trillar i och slits sönder av människoätande laxar!
Så snart Jack är här, sticker vi.
Sa Jack när han skulle komma, Ben?
Han skulle bli klar på kontoret, men lovade att vara här vid lunch.
Lovade han det, så kommer han.
Jag kommer att bli sen. Det får jag inte bli.
Nu kör vi.
-Vad händer? Det går inte att bromsa. -Hej då, Sturges. Ha det så bra!
Akta dig!
Å nej...
Jag har inga bromsar!
-Vad är det som händer? Såg ni? -Kom, Bob!
-Vad är det som har hänt? -Flytta på dig.
-Det kan inte vara sant! -Jag skar ju av bromsledningarna.
Oroa dig inte, vi hade otur. Vi får fler chanser.
Vi sticker innan nån ser oss.
Klockan är redan 12.47. Vi borde åka nu.
Jag trodde att Jack skulle vara här. Undrar vad som har hänt.
Ja, du har rätt. Stackars Ben.
Nån måste tala om det för honom. Vill nån av er göra det?
Fegisar. Okej, då var det dags att åka.
Du, Ben... Red tycker att vi ska åka.
Okej, mr Bronski. Jag förstår.
Jack har ett jätteviktigt jobb.
-Det han gör måste vara viktigt. -Ja.
Vill du följa med oss? Du kan sitta i mitten. Norm och jag paddlar.
Nej tack, mr Bronski. Jag har ingen lust.
-Är du säker? -Helt och hållet.
Åk och ha kul. Jag klarar mig.
Du, Ben... Hey-hu-må-ru.
Hej, älskling. Vad gör du hemma så tidigt?
-Var är Jack? -Han kom inte.
-Vad då kom inte? Vad hände? -Han lovade, men han kom inte.
De andra åkte utan mig.
-Vad tråkigt. Det finns nog ett skäl. -Han hade nåt bättre att göra.
Jag känner Jack. Så skulle han inte göra.
Precis som du visste att pappa inte skulle göra så där?
Vad har du råkat ut för?
-Det började regna. Jag blev dyngsur. -Har det regnat?
Det är komplicerat. Jag berättar sen. Jag måste prata med Ben.
-Jag hämtar en handduk. -Tack.
Förlåt att jag missade kanotturen.
Jag fick bilkrångel och kunde inte komma.
Det gör inget.
Jag ville komma, Ben. Det ville jag verkligen.
-Ställ dig upp. Du är våt. -Förlåt.
-Han tar det hårt. -Han hade sett fram emot resan.
-Han räknade med dig. -Det som hände var oundvikligt.
Det var det säkert. Men du bröt ett löfte.
Hans far gjorde det jämt, tyvärr.
Jag får betala för hans misstag.
Det hör tyvärr till.
-Jag pratar med honom. -Nej, jag gör det.
-Får jag prata med dig, Ben? -Visst. Gör vad du vill.
Du är arg på mig och tror inte på det jag säger.
Men jag ska gottgöra dig. Det lovar jag.
Du... Fjärde juli-campingturen blir snart.
-Vad är det med den? -Inget ska komma i vägen för den.
Vi ska åka och ha kul som aldrig förr. Det lovar jag.
-Visst. -Okej. Bra.
Du hade rätt. Det var ingen olycka.
Enligt polisrapporten var bromsledningarna avskurna.
Nån vill döda dig.
Du får förflyttas till Portland-distriktet ett tag.
Bara tills vi hittar den skyldige.
Jag kopplar in US Marshals. Det är löst senast i slutet av juli.
Slutet av juli? Glöm det, Bob. Det går inte.
-Ursäkta mig? -Det går inte, Bob.
Vad menar du med det? Det är inte förhandlingsbart, det är en order.
Jaha...
Du kan avskeda mig, eller så slutar jag.
Jag åker inte till Portland. Jag har nåt viktigare att göra.
Vad kan vara viktigare än att vara i livet?
Just nu - en campingtur med Ben.
-Ska vi sjunga lite? -Bra idé.
-Vad sägs om "Louie Louie"? -Ordningsfråga: "Louie Lou-eye".
Killarna kan nog inte texten.
Det fina är att ingen kan texten. Man kan mumla. Det låter bra ändå.
Vem behöver ord? Eller hur, pappa?
Vi tar den, Chet.
Vad mycket grejer...
Tur att det bara är ett rum. Tänk dig ett tält med flera rum...
Det var ett roligt koncept.
Det var mitt diskreta sätt att be om hjälp.
Var tydligare. Jag är ett barn, och förstår mig inte på sånt.
-Okej. Kan du hjälpa mig? -Helst inte. Jag har ont i ryggen.
Okej. Då ber jag nån annan.
Lloyd? Kan du hjälpa mig?
Vi får dem att skratta.
Okej, vi sätter upp det på nolltid.
På en New York-minut, säger Lloyd.
Det gick bra.
Det här ser fint ut.
Den här är lång. Perfekt, jag behöver dem för...
De ska läggas i kors. Alla bör vara lika höga. Kolla det.
Det här är bra. Vi vinklar den lite mer.
Det där är bra.
Det är bäst att jag håller den.
Håll koll på vinkeln så att vi kan trä det här över.
Nu fick jag den på foten igen, Lloyd.
-Bra jobbat! -Tack, Lloyd!
Kom, så dricker vi vatten eller nåt.
Fint tält, Sturges.
Vi får sova över här, killar.
Det blir inte bättre än så här.
-Vill nån höra en berättelse? -Ja, bra idé.
Får jag låna din huvudbonad?
Var försiktig.
Tack.
Okej...
Den här indianlegenden har berättats från generation till generation.
Antingen det eller så hörde jag den på teve.
I den serie där alla indianer spelades av italienare.
De prata så här.
-Infödda amerikaner pratar inte så. -Det veta Hukande Hunden.
Men det vara ämnat för komisk effekt.
Okej...
För många månar sen leva en ung Lakota-indian kallad Unga Krabban.
Han alltid vara på dåligt humör.
Speciellt sen fader lämna läger med sekreterare.
Mamma Massa Hår ta hand om Unga Krabban.
Åren går. Unga Krabban och Massa Hår bli oskiljaktiga.
De skapa nytt liv.
Unga Krabban lycklig, vill byta namn till Glada Ansiktet.
Men en dag, Massa Hår komma hem-
-med jättesnygg Lakota-krigare som heta Ser Skitsnygg Ut.
Hon säga: "Det här vara Ser Skitsnygg Ut. Jag ska gifta mig."
Ni klandra mig? Man vill ju prova på.
Unga Krabban aldrig gilla Ser Skitsnygg Ut.
Han förstöra Unga Krabbans och Massa Hårs lyckliga liv.
Han göra allt för att Ser Skitsnygg Ut ska få lite skit.
Han hälla lim i hans mockasin.
Han beställa tio pizza till hans tält.
Han ringa dyra betalsamtal från hans telefon.
Little Guides inte pröva hemma.
Unga Krabban behöva lite disciplin. Kanske gå till vedskjul.
Nej, Skimrande Räven. Unga Krabban inte behöva disciplin.
Han bara rädd. Ser Skitsnygg Ut göra samma sak som far:
Ge sig av.
Såra Massa Hår och Unga Krabban igen.
Ser Skitsnygg ut bevisa att han inger förtroende.
Bra, Skenande Hästen. Men det vara lustigt med förtroende.
Oavsett hur hårt man försöka, gå åt pipan förr eller senare.
Bryta förtroende. Inte meningen.
Men det skita sig!
-Vad kan vi lära oss av berättelsen? -Det viktigaste är:
Little Guides ska inte ringa betal- samtal utan föräldrars tillåtelse.
Skimrande Räven har helt fel som vanligt.
Det handlar nog om vikten av kommunikation.
Tysta Dundret och Talande Stenen rätt.
Kommunikation alltid första steget.
Och man ska lära sig lita på folk, även om de gör en besviken.
Svarta Falken slog huvud på spiken.
Bra berättelse. En viktig läxa för oss alla.
Bra, Jack!
-Jag är hungrig, pappa. När äter vi? -Vi får fånga frukost i bäcken.
-Är kaffet klart? -Alldeles strax.
-Får vi bacon och ägg? -Om det finns i bäcken.
-God morgon, Jack! Sovit gott? -Utmärkt.
-Har du sett Ben? -Han är och hämtar vatten i bäcken.
Hade jag frågat honom, skulle alla ha dött av törst.
-Kom ihåg vad jag sa. -Var ihärdig.
Men jag börjar faktiskt ge upp.
Jag har försökt allt, men inget verkar funka.
Det tar tid. Tro det eller ej, men du gör bra ifrån dig.
Ja. Jättebra.
Upp ur vattnet, Tony. Du förstör kostymen.
Jag fick en!
Murray, Joey! Jag fick en fisk! Jag är en riktig Jacques Cousteau!
Det är första gången nånsin jag fiskar! Jag skulle gilla det här!
När vi dödat Sturges-killen kan vi komma och göra om det.
Jack...
-Jack! -Vad har hänt?
Det står några män och fiskar. De är här för att döda dig.
-Var är de? -Vid bäcken.
-Kom nu, Tony. Det räcker nu. -Bara en till. Det börjar gå bra.
Om du även var expert på bilolyckor, skulle Sturges vara död nu-
-och vi slippa vara här i skogen som Robin Hood och hans män!
Vad då för bilolycka? Hade inte du bara bilkrångel?
-Jag sa bara inte hur mycket. -Berätta nu, då.
-Berätta, Jack! -Okej.
De gjorde nåt med mina bromsar. Jag hamnade i bukten.
-Varför sa du inte det? -Jag ville inte oroa er.
Jag trodde att du hittade på allt för att slippa kanotturen.
-Du skulle ha berättat om olyckan. -Jag försökte göra det rätta.
Chet... Gör mig en tjänst.
Några killar har förföljt mig hit. De är ute efter mig.
En man fick 50 års fängelse. Hans son är lite upprörd.
-Vad vill du att vi ska göra? -Ni andra får gå och hämta hjälp.
Jag lurar dem högre upp under tiden.
Vi kan stanna här och hjälpa dig.
Jag instämmer med Tysta Dundret. Vi är åtta, och måste kunna göra nåt.
Det är mig de är ute efter. Det här är farligt. Vi delar på oss.
Okej. Vi är tillbaka så fort vi kan.
Vi ska iväg, Little Guides.
-Du också, Ben. -Jag stannar hos dig.
-Det gör du inte. -Jag kan hjälpa till.
Se till att de andra kommer ner i stället.
Iväg nu. Jag menar allvar.
Ben!
Tack, i alla fall. Jag uppskattar det.
-Vi möts på andra sidan. -Vi hinner nog dit först.
Nu har jag dig, Sturges.
Gör er klara, Murray och Tony. Nu börjar det roliga.
Toppen... Just vad jag behöver.
-Gesundheit. -Vad gör du här, Ben?
-Jag kom för att hjälpa dig. -Jag behöver ingen hjälp.
Jaså? Vad hade du tänkt göra när de hittar dig?
-Ligga där och låtsas vara en snigel? -Ja, stick. Du röjer min identitet.
-Nej, du är inte min pappa. -Jag visste att du skulle säga det.
-Hur är det med benet? -Bra, förutom pulserande smärta.
Vi kan inte springa ifrån dem.
Vi får sinka dem tills de andra är tillbaka med hjälp.
-De är mördare och har vapen. -Vi har pilbåge och tomahawk.
Det behövs mer än så.
Red Crow sa att om man lyssnar på naturen, får man ett svar.
-Han kanske bara skämtade igen. -Lita på mig.
Okej, jag lyssnar.
Be naturen prata lite högre. Jag hör inget.
Tack, Red Crow!
Ta det lugnt och fint.
Ha inte så bråttom.
Skaka den inte, Ben.
Bra, håll den stadigt.
-Var är det med dig? Få upp honom. -Upp med dig, Tony.
Du ser löjlig ut.
Rör inte kostymen med dina smutsiga händer.
Ni går ditåt. Jag går hitåt.
-Vet han vad han håller på med? -Jag vet inte.
Kolla på kostymen. Den går aldrig att få ren.
Jag har fisksörja på brallorna.
-Inga fler såna här jobb, Tony. -Nej.
Indiangrejer.
Nu har vi dem!
-Okej, är du klar? -Ja, nu kör vi.
Kolla här...
Det är fler pärlor. De är här nånstans.
-Kolla! Det är grabben. -Vad fan håller han på med?
Han tänker skjuta oss med pilbågen.
-Jag blir så rädd. -Vi kanske borde ta skydd.
Bikupa!
De bits, Tony! Säg åt dem att lämna mig i fred!
-Bravo, Lilla Vingen. -Detsamma, Hukande Hunden.
Vi borde fundera på att ändra mitt namn.
Bra idé! Vad sägs om Dött Kött?
Nu är du inte lika tuff, Sturges.
Vill du be för ditt liv som en liten mask, så gör det!
-Jag väntade mig nåt bättre, Joey. -Vad snackar du om?
Tvinga in oss i en gammal gruva och använda dynamit?
Det är tråkigt. Det visar total brist på fantasi.
Visst! Kommer du på nåt bättre?
Enkelt! Kasta oss från en klippa så att vi landar på vassa stenblock.
-Det är inte bättre. -Jo.
Borra först hål i våra huvuden. Då ser det ut som en arbetsolycka.
Det skulle vara bättre.
Är ni riktigt smarta lindar ni in oss i vått råläder.
När det torkar, trycks inre organ ut genom öppningar som tandkräm.
Det såg jag på "Efterlyst".
Du, Sturges... Grabben är sjuk.
Hade jag inte tänkt döda er, borde han få psykiatrisk hjälp.
Tänd på stubinen innan token kommer på nåt annat.
Adjö, Sturges!
Adjö, grabben!
-Vad ska vi göra, Jack? -Oroa dig inte. Det löser sig.
Vad fan är det här? Charader?
Lägg ner vapnen, annars förvandlar han er till stora, löjliga nåldynor.
Jag la till "löjliga".
Skulle jag ge upp för att det står en knasboll med pilbåge här?
Skjut honom, Murray.
Ursäkta mig! Ordningsfråga.
Det är förbjudet att använda skjutvapen i en statspark.
Som representant för departementet för motorfordon-
-måste jag beslagta era vapen.
Nu har vi två stycken... Jag är jätterädd.
-Nu är vi tre... -Fyra!
-Fem! -Sex!
Vi är omringade. Vad gör vi nu, Joey?
De har pilbågar, ni har vapen. Vad tror ni? Skjut dem!
Okej, Guides, skjut!
-Nu är det ingen lek längre. -Det ska vi allt bli två om.
-Här är mer skräp att lägga på högen. -Visst, Hukande Hunden.
Upp med er, era skitar. Försök inget, jag har vapnet.
Upp med er.
Wow!
-Är allt bra? -Prima. Tack för att ni kom tillbaka.
Indian Guides håller ihop. Det är vad det handlar om.
Vi hade gått vilse om vi försökt ta oss till skogvaktarstationen.
Tack, Lloyd. Du sköt bra.
Du, Ben... De är riktiga knäppgökar, men jag gillar dem.
Ja, de är verkligen konstiga. Men varför ska man vara normal?
Ben... Jag vill även tacka dig för att du kom tillbaka.
-Det var modigt. -Jag kunde inte låta honom döda dig.
Mamma vill, trots allt, att du ska stanna ett tag.
Och...
Jag också.
Kom, så åker vi hem.
Nu när vi är kompisar, får jag gifta mig med din mamma?
Jag vet inte, Jack. Först vill jag veta lite om dig.
-Tjänar du inte mer än så? -Det är inte minimilön precis.
Var inte du regeringens toppåklagare?
Det man inte får i lön, får man i förmåner.
Sånt kommer väl till pass när du behöver få dina tänder utbytta.
-Har du några dåliga vanor? -Jag dricker mjölk direkt ur paketet.
Ibland använder jag sked och lägger sen tillbaka den i lådan.
Kan du bli seriemördare och försöka koka våra huvuden i syra?
Var inte dum. Det har jag inte gjort på åratal.
-Så... Har jag klarat provet? -Du duger.
-Får din mor veta den goda nyheten? -Visst.
Du, det där om att koka huvuden... Jag ljög.
-Jack... -Okej, jag ljög inte.
Nej, kom och titta vad du gjorde.
Det är en cirkel.
-Sandy? -Mamma?
-Vad är det? -Titta vad Jack har gjort.
Har man sett... Den är färdig.
Ni har nog redan räknat ut att Jack fick gifta sig med mamma.
Det kändes rättvist efter allt han fått utstå.
Jack och jag är fortfarande med i Indian Guides. Han är ny hövding.
Nästa vecka ska vi göra renar av klädnypor.
Mr Sweeney är fortfarande perfektionist.
Indian Guides har fått ny handbok. Han lär sig den utantill.
Han ska redan ha hittat två stavfel.
Mr Small pratar fortfarande inte. Jag vet fortfarande inte varför.
Men Darryl hade rätt, vem behöver ord?
Mr Bronski beter sig fortfarande mest som ett stort barn.
Men bara för att man växer upp, behöver man inte sluta ha roligt.
Norman blir fortfarande inlåst i sitt skåp.
Men nu har han åtminstone mig.
Monroe har börjat komma på andra tankar.
Nu funderar han på att gå med i Indian Guides.
Bara han slipper sova utomhus på marken.
Om du sagt att jag skulle gilla Indian Guides för två månader sen-
-hade jag sagt att du var galen. Tänk hur saker och ting utvecklas...
Och min mamma... Jag har aldrig sett henne så här lycklig.
En sak är säker, Jack är en riktig lyckost.
Men det är jag också.
Det är för tidigt att säga att vi levde lyckliga i alla våra dar.
Lärdomen man ska dra av det här-
-är att man ibland får lita på folk och hoppas att allt löser sig.
När allt kommer omkring, finns det inget som är perfekt.
Text: David T. Sverkel www.sdimediagroup.com