Tidligere...
Ødelegger Hobgoblin og Det grønne trollet byen?
Gjør ferdig jobben, Hobgoblin.
Han likner på Carnage, men i kostymet mitt.
Kjære klon...
-Hva skjer? -De er fra parallelle virkeligheter.
Carnage-symbioten smeltet sammen med Scarlet Spider og gjorde han gal.
Spider-Carnage vil sprenge en utslettende bombe.
Eksplosjonen tilintetgjør alle verdener. Dere må stoppe Spider-Carnage.
-Kingpin, det er fem Spider-Men. -Stopp dem!
Mutasjonssykdommen min.
-Hva har skjedd? -Man Spider! Vi er i knipe.
Spider-Carnage har ikke detonert bomben ennå.
Vi kan ikke stoppe han.
Hva kan jeg gjøre?
Spider-Man!
Endelig er den ferdig.
Aktiver tankekontrollaggregatet.
Se. Vi har ikke mer tid.
-Nå synkroniserer vi alle... -Gjett igjen.
Hvordan kom du opp hit så fort?
En flink tryllekunstner avslører aldri triksene sine.
Du fikk den maktesløse opp dit.
Ja, men hvis han feiler, er jeg for svak til å hjelpe han.
-Stopp! Slipp meg! -Krigen er tapt.
Nei. Jeg bruker mine siste krefter på å transportere Man Spider.
Skal jeg overleve, må jeg tilbake til vår dimensjon.
Hvis Spider-Man og vi overlever, må du takke han fra meg.
Jeg har omprogrammert apparatet.
Jeg skal flå svindleren i stykker fordi han forsinket oss.
Jeg vet at han lovet å bygge en maskin som kan styre folks tanker.
Men han har bygd en bombe som vil utslette oss alle.
-Løgnene redder ikke livet ditt. -Det er sant. Spider-Carnage lurer deg.
-Ikke hør på dem. -Hva var det?
Antennen til J3 Kommunikasjon forsterker den dimensjonale transportenheten.
-En stor portal er åpnet. -En portal?
Spider-Carnage vil detonere en bombe i den.
Eksplosjonen blir forsterket gjennom tid og rom og vil utslette alle verdener.
-Hold munn! -Hvorfor vil du gjøre det?
Siden edderkoppen beit meg, har verden misforstått meg.
Og plaget meg. Nå er det min tur.
Jeg vil tilintetgjøre alle!
-Nedtellingen har startet. -Jeg omprogrammerer bomben.
-Ødelegg transportenheten. -Hva kan jeg hjelpe med?
-Dukk og unngå problemer. -Det klarer jeg.
-Nei! -Spider-Man, jeg fant den!
-Det er over. -Nei.
-Du... -Stopp han!
Vi må fortsatt desarmere bomben.
Den er kraftig nok til å sprenge hele huset i lufta.
-Hvor? -Hva?
Du klarte det! Du reddet verden.
Vi gjorde det sammen, som et lag. Hvor er Beyonder?
Han måtte dra til sin egen dimensjon. Kreftene hans ble for presset.
-Hun fikk deg tilbake i siste øyeblikk. -Jeg kan fortsatt noen triks.
Jeg sender han i fengsel.
Myndighetene finner han bak lås og slå.
-Nå er det i det minste over. -Det er det dessverre ikke.
-Se i vinduet. -Han igjen.
Han er i gang med de gamle triksene sine. Men...
Han har flyttet seg til en alternativ virkelighet.
-Hvilken? -Jeg leter i uendeligheten.
"Peter Parkers vitenskapsfond."
Det er min verden. Jeg må tilbake!
Det kan du ikke. Du er fortsatt paralysert på grunn av oppførselen din.
Kan du sende resten av oss?
-Bare én av dere. -La meg dra.
Nei. Jeg er lederen. Send meg.
Mine egne krefter svinner bort.
Jeg kan ikke plassere deg nøyaktig der du skal være, og du vil være alene.
-Det forstår jeg. -Lykke til. Det får du bruk for.
Det minner sånn om mitt New York.
Folk elsker meg. Nå skjønner jeg at mitt pansrete alter ego er så arrogant.
Jeg bør lede gruppen. Jeg taper aldri.
Vent!
-En innebygd laser? -Det er min egen design.
I min verden er jeg mangemilliardær. Er ikke du det?
Han vet ikke hva fiasko betyr.
Finner jeg ikke Spider-Carnage,
varer ikke paradiset hans lenge til.
Der er du. Hvordan våger du la oss vente så lenge?
Vent! Stopp.
Får ikke din forlovede kysse deg lenger?
Flott, Parker. Du er forlovet med en du ikke kjenner.
-Unnskyld, frøken... -Morsomt, Peter. Jeg heter Gwen Stacy.
Jeg går ned og forteller at du endelig har kommet.
-Da kan du gjøre din store entré. -Min store entré?
Det er ikke hver kveld byen åpner et vitensenter i ditt navn.
Det er nostalgisk med den gamle drakten.
-Vent her. -Jeg går dessverre glipp av festen.
Men jeg må finne en gærning.
Hvor begynner jeg? Jeg har dårlig tid. Hvor er du?
Det er nesten for åpenbart. Ok, jeg gjør det.
Mitt alter ego sa at han eide sin egen robot.
Robot, tilintetgjør inntrengeren.
Edderkoppsans. Fare.
Jeg er ferdig. Vent! På siden av hodet.
Det ser ut som lydmottakere.
Roboten kan høre meg. Tilhører han Spider-Man,
følger han ordrer fra Spider-Man.
Robot, sett meg ned.
Nei! Jeg beordrer deg til å tilintetgjøre han.
Spider-Carnage kontrollerer han fra et skjult sted.
Sett meg ned!
-Nei! Bare hør på meg. -Sett meg ned.
Meg!
Han klarte ikke å få ordrer fra to Spider-Men.
Nå vet jeg at Spider-Carnage er her.
-Hallo? -Hva?
Utrolig. Mary Jane. Det er meg, Peter.
Jeg gikk bare rundt. Jeg hørte noen lyder.
-Jeg er så glad for å ha funnet deg. -Ta det med ro.
Jeg er smigret, men ta det med ro. Du krøller den nyeste moten fra Paris.
MJ? Husker du ikke hvor høyt jeg elsker deg?
-Hva? -Mary Jane?
Er det deg, Mr. Parker? Jeg visste ikke at dere to...
Tante Anna, det er ikke som du tror. Vi kjenner knapt hverandre.
Det stemmer ikke. Jeg elsker deg.
-Det er jeg så glad for at du sier. -Kom, tante Anna.
Vi skal starte opp festen i ballsalen.
Uten meg blir det en fiasko.
-Vi ses. -Kom endelig på besøk.
Det er ikke den Anna Watson jeg kjenner. Ikke Mary Jane heller.
-Vil du forklare hva det handlet om? -Gwen...
-Hørte jeg rett? -Nei.
-Elsker du den kvinnen? -La meg forklare.
-Vi fant dem! -Peter!
Hvor har du vært? Den gamle gudfaren din ble bekymret.
Gudfaren min?
-Hva slags kul edderkoppdrakt er det? -Peter er full av overraskelser.
La oss gå ned og hilse på dem som har betalt for å se stjernen.
Hvis jeg blir fanget der...
Jeg er redd jeg må stjele Mr. Parker et øyeblikk.
Hva snakker du om, Wilson?
Jeg har et par dokumenter han må underskrive.
Er Kingpin advokaten min? Jeg slipper i hvert fall unna.
Dere kan gå ned og kose dere.
Jeg kommer straks.
-Takk for din tid, Peter. -Bare hyggelig, Mr. Fisk.
Jeg trengte å komme meg litt bort.
La meg oppfylle ønsket ditt.
Det er jo min gamle klon-venn.
Spider-Carnage har fortalt meg alt om de andre dimensjonene.
Nå ser jeg en forretningsmulighet. Han erstatter deg.
Vi overtar alle Peter Parkers ressurser og leder imperiet sammen.
Jeg burde skjønt at jeg ikke kunne stole på han.
Fisk, han er ikke interessert i å regjere verden.
-Han vil... -Ikke hør på klonen, Fisk.
Hva er neste skritt?
La oss gå og feste, som om alt er normalt.
Vi kan tilintetgjøre han senere i kveld.
-Går det bra? -Ja, men hvordan visste du det?
Kjæreste min lagde den så vi alltid er sammen.
Den finner hjerteslagene hans på lang avstand.
Hvordan visste du at Peter Parker der nede ikke var meg?
Han er jo helt gal. En kjæreste legger merke til det.
-Det har du rett i. -Hvordan setter jeg deg fri?
Jeg vil bare si at jeg vil sørge for at alle får som fortjent av meg.
Og du skal få det du fortjener.
-Det er to av dem. -Og de vil knuse hverandre.
Snart er du bare et dårlig minne, min kjære klon.
Gwen, nå!
Fisk? Hva er det med deg?
Jeg skal vise dere! Jeg skal tilintetgjøre dere alle!
Hvis noen følger etter meg, er hun den første som dør.
-Tilintetgjøre oss alle? -Du ble lurt, Fisk.
Det er ikke første gang.
Jeg må stoppe han.
Nei. Det er det jeg gjør feil.
Jeg må huske at fienden er meg selv.
Kanskje jeg ikke skal slå han ut, men bare skal forstå han.
Jeg har glemt alt Madame Web har lært meg.
Hvorfor redder han ikke kjæresten min? Hva er det med han?
Stille. Endelig bruker han hodet. Det lærer du kanskje aldri å gjøre.
Nemlig. Han er forvirret.
Det er bare én som kan hjelpe han med å huske hva som er rett og feil.
Gjetter jeg riktig, er dette den eneste virkeligheten denne personen er i.
Hva gjør du?
Jeg skal tilintetgjøre alle verdener. Selv om det blir én verden av gangen.
Hjerteslagsporeren virker. Hun snakket sant.
-Du skulle ikke følge etter meg! -Hva skal du gjøre?
Jeg har funnet en måte å forsterke den dimensjonale transportenheten på.
Men hullet fører ikke til en annen dimensjon.
-Det er kalibrert til å... -Har du skapt en ubalanse?
Alt som blir sugd inn i hullet...
Ja, det finnes ikke mer.
Om få minutter er hullet stort nok til å suge opp hele byen.
-Og deretter hele planeten. -Du kan ikke gjøre noe så slemt.
Du er ikke sånn. Jeg er ikke sånn. Og du er meg.
Jeg er mer deg enn du noensinne vil innrømme.
Har symbioten overtatt deg helt? Det er bare én måte å finne ut det på.
Jeg må nå inn til den ekte Peter Parker, inni deg.
-Han som bryr seg om folk. -Han er borte for alltid.
Er han? Han vil ikke snakke med meg,
men jeg har tatt med en han vil snakke med.
Nei! Det er ikke mulig.
-Peter? Det er meg, onkel Ben. -Onkel Ben?
-Jeg har hørt alt. -Er det virkelig deg?
Trodde du det ville bli lett?
Men jeg klarer det ikke, onkel Ben. Jeg har alltid uflaks.
Vås. Flaks eller uflaks handler bare om den rette kombinasjonen av
muligheter, forberedelse og selvtillit.
Du er forberedt, for det har jeg hjulpet deg med.
Vi snakker om muligheter.
Jeg vet at du har hatt det fælt, men i denne dimensjonen støtter jeg deg.
Og samme hva, så elsker jeg deg.
Jeg elsker deg også, onkel Ben.
Jeg elsker deg også.
Husker du hva jeg lærte deg om store krefter?
Ja, med store krefter følger det stort ansvar.
Peter, det er en ondskap i deg.
Du har ansvar overfor verden og deg selv for å utstøte den.
Fjern den.
Ja. Det må jeg. Det ser jeg nå.
-Hva er det med han? -Det er symbioten.
-Den gir ikke opp uten kamp. -Stå imot den, Peter!
Kjemp med hele ditt hjerte. Ditt sanne hjerte.
Det går ikke! Det gjør for vondt. Tilgi alt det onde jeg har gjort.
Tilgi meg!
Nei! Han er borte. Oppløst. Jeg burde stoppet han.
Nei. Han gjorde det han følte var best. For seg selv og for oss.
Du gjorde det bra, Peter. Jeg er stolt av deg. Jeg vil savne deg.
Jeg vil savne deg også, onkel Ben. Men du vil alltid være i mitt hjerte.
-Bra jobbet, sjef. -Du gjorde det bra, Spider-Man.
Jeg er stolt av deg. De andre kan dra hjem.
Men du må besøke et siste sted.
-Hvor skal jeg nå? -Hun mener nok min virkelighet.
-Hva finner jeg der? -Mer enn du kan forestille deg.
Er jeg en fiktiv figur i din verden?
Ja. Jeg er skuespilleren som spiller deg på TV. Men du skal møte en.
Han skapte deg til fans over hele verden.
Jeg sa til Jack: "Hva om huden blir grønn?"
Unnskyld, jeg leter etter Stan Lee.
Hva? Spider-Man?
Pam, ikke flere telefoner nå. Jeg har visst endelig blitt gal.
Jøss!
Jeg har alltid drømt om å svinge i nettet.
Jeg har alltid ønsket å bli regnet som en ekte helt.
-Du har gjort meg til en helt. Takk. -Bare hyggelig.
Hva skal du nå som du har reddet alle verdener?
Jeg vil finne Mary Jane. Min Mary Jane.
Jeg har hørt at hun er i live. Jeg gleder meg sånn til å se henne.
Jeg trodde lenge at jeg aldri hadde flaks.
Men etter alt jeg har vært gjennom, liker jeg livet mitt.
Jeg liker meg selv. Og for første gang vil jeg ikke forandre noe.
Du er ikke den samme som jeg har skrevet om i alle de år.
Stan, vi må alle bli voksne en gang. Selv fiktive figurer.
Spider-Man, det er på tide å dra.
-Hvem er den eksotiske damen? -Hun skysser meg.
Det var fint å møte deg. Pass på deg selv.
Takk det samme, Spider-Man. Farvel og lykke til!
Hvordan skal jeg komme meg ned?
Jeg får vel vente på at Fantastic Four kommer forbi og gir meg skyss.
-Stan Lee er litt av en type. -Han er virkelig helt spesiell.
Madame Web, hvor skal vi nå?
Vi skal finne den ekte Mary Jane Watson.
-Hva? -Det har vært en lang og tøff reise.
Jeg synes du fortjener litt lykke.
Det er jeg helt enig i. Helt enig.
Tekst: Tone Hansen