Vi har färdats långt genom tid och rum.
Se vad som har skett.
Vart tog Beyonder vägen? Och var är jag?
Fifth Avenue? Det kan inte stämma! Hur länge var jag borta?
Vad har hänt här? Faster May!
Hela Queens, Astoria, Forest Hills... Allt är förstört.
Faster May...
Din faster May finns inte längre i den här världen.
Nu är jag trött på dig! Jag vill ha svar.
Vem bär ansvaret för förödelsen? Vem?
Du, Spider-Man.
-Va? -Du!
Vad är det här för sjukt skämt?
Spindelsinnet! Fara!
-Snyggt skott, broder Goblin! -Följ med mig.
När vi har jämnat Manhattan med marken har du blivit ett riktigt troll.
Förstör Hobgoblin och Green Goblin staden tillsammans?
Har de blivit helt galna?
Det här är en nödsändning från Daily Bugle Building.
Vi fortsätter rapportera om Spider-Mans krig mot staden.
Jag hoppas att nationalgardet räddar oss.
Programmet läggs ner. Ni har låga lyssnar siffror.
Det finns ingen kvar i stan som kan lyssna.
Släpp honom, din...
Vår chef vill ha mikrovågsändaren på J3 Communications tak.
Men säkerhetssystemet är gediget.
Gör det inte! Hjälp dem inte!
Ut med språket, annars får din assistent sitt avgångsvederlag.
Jag kan stänga av systemet med mitt handavtryck.
Utmärkt! Vi behöver inte dig längre.
Jag har dig!
-Vad är tanken, Robertson? -Jag vill göra mer.
-Jonah hade rätt. -Jag förstår inte.
Jag menar förstörelsen av staden, och trollen du skickade.
Trollen? På Bugle?
Nu ska ni betala för det ni har gjort.
-Varför gjorde du så? -Ni har utplånat Manhattan.
Förstört Queens. Så varför är jag arg?
-Vi gjorde som du sa! -Jag har inte sagt åt er att göra nåt!
Spindelkrypet måste vara den andra chefen varnade för!
-Den andra? -Du har nog rätt.
Men ett bra troll går inte på samma trick två gånger.
Vi har det vi behöver. Avsluta jobbet, Hobgoblin.
Med nöje!
Helt otroligt. Bugle är förstört.
-Mitt livsverk är förstört! -Sluta gnälla.
Tack så mycket.
Jag hade rätt om dig, men trodde aldrig att du skulle gå så här långt.
Jag vill gärna höra din harang, men inte just nu.
Nu fattar jag varför det tog sån tid för trollen.
Jag undrade just när du skulle dyka upp igen, kära klon.
Och i min dräkt.
Den där rösten! Han låter som jag!
Jag föraktar dig. Och därför ska du utplånas.
Jag hatar verkligen kloner.
Han ser ut som Carnage, men har min dräkt och min röst.
Han kramar mig så hårt.
Jag kan inte andas!
Va? Nej!
Beyonder! Vad är det som är fel? Mår du bra?
Nej, han är väldigt, väldigt svag.
-Hur är det möjligt? -Han är inte i vår egen dimension.
Hans kraft försvagas ju längre han stannar här.
Vila och låt mitt stödsystem vitalisera dig så mycket det kan.
Berätta vad som händer, Madame Web. Jag behöver din hjälp.
Du måste hjälpa dig själv. Men du är inte ensam.
Titta.
Håller jag på att bli galen?
Ska han föreställa vår ledare? Lägg av.
Jag borde vara chef. Jag är den riktiga Spider-Man.
Jag vet inte vad som sker här, men jag är den riktiga Spider-Man!
Den riktiga Peter Parker!
-Gissa igen. -Pete, gamla kompis.
Vi är lika äkta som du.
Men hur är det möjligt?
Enligt Madame Web är vi från olika dimensioner.
Verkligheten är som en flod som delar sig i bifloder.
De här Spider-Men kommer från parallella verkligheter.
Alla är du, med små skillnader.
Var inte orolig.
De här är en souvenir från min kamp mot Doc Ock.
Så ni delar alla mitt liv, och mina spindelförmågor?
Inte alla. Jag har inte ditt liv eller dina krafter.
-Så vem är du? -Du skulle aldrig tro mig.
Jag är här för att hjälpa till. Men var inte beredd för det här.
Vi blev alla överrumplade. Jag har ett litet mutationsproblem.
Jag vill inte höra din historia!
Ni måste alla höra Scarlet Spiders historia.
Vi är i hans verklighet, och monstret är hans tvilling.
Skåda!
Mitt namn är Ben Reilly. Jag är släkt med Peter Parker.
-Hur? -Jag är hans klon.
Eller han kanske är min klon. Vi vet inte.
Här hade Parker det jobbigt. Han hade förlorat farbror Ben.
Sen dog faster May. Det påverkade honom.
Men så träffade Parker en briljant vetenskapsman.
En expert på kloning. Han hette...
-Miles Warren! -Du har visst träffat honom.
Han klonade Spider-Man. Men klonen flydde. Jag trodde att jag var klonen.
Jag höll mig borta från Peter med en ny identitet.
Jag färgade håret och bytte namn. Jag mindes inte var jag kom ifrån.
-Warren berövade mig mitt förflutna. -Jag förstår.
Warren skapade en klon med samma problem hos mig.
-Jag har kommit tillbaka, Peter. -Mary Jane!
-Men jag... -Vad är det, Mary Jane?
-Är jag inte den riktiga Mary Jane? -Det stämmer.
-Varför sa du inte att jag var en klon? -Kloningsprocessen är instabil.
-Du faller sönder. -Nej, Mary Jane!
-Det är för sent. -Warren! Var sjutton är du?
Glöm det, Tiger. Du ska veta en sak.
Om nån del av mig är lik den riktiga Mary Jane Watson
älskar hon Peter Parker mer än nåt annat.
Men än nåt annat...
Nej!
Mary Jane!
Jag kanske gör häpnadsväckande framsteg.
-Jag hatar honom. -Precis som min världs Parker.
Men han hatade mig, klonen, ännu mer.
När jag blev en hjälte som Scarlet Spider blev han riktigt arg.
Men nästa motgång kom från dr Curt Connors.
Han upptäckte att enligt vår genetiska struktur
kanske Peter var klonen, inte jag. Det blev för mycket för Peter Parker.
Nu hatade han mig verkligen!
Det här låter som en dålig serietidning.
Det blir värre. Jag försökte förhindra ett av Kingpins brott.
Han hade byggt en interdimensionell transportör
som gjorde honom osynlig.
Mitt andra jag dök upp. Jag trodde att han ville hjälpa mig, men nej.
Han ville undanröja mig.
-Sen dök den upp från en annan dimension. -Det är Carnage-symbioten!
Den drogs till Peters hat. Och gjorde honom helt galen!
-Så det här är din verklighet. -Vad har det med oss att göra?
Vad är vårt intresse här? Eller ditt?
Se in i framtiden. Och berätta vad ni ser.
Portalen är öppen. Disken som stals från JC Communications.
Den har förstärkt brandbomben som är fäst vid transportören. Nej!
Spider-Carnage kopplar en förstärkt bomb
till tidsportalsapparaten.
Explosionen förstärks och påverkar andra dimensioner.
Den ödelägger inte bara den här verkligheten, utan alla verkligheter.
Jag har redan sett det ske.
Hur kan vi stå här om det redan har hänt?
När förödelsen kom till min dimension backade jag tiden.
Det frestade på extremt mycket. Vi är i den här verklighetens förflutna.
Spider-Carnage har inte sprängt bomben än. Ni måste stoppa honom.
Du kan resa i tiden.
Varför reser du inte tillbaka och förhindrar det här?
Madame Web och jag är varelser som kan röra oss mellan verkligheter
men vi är maktlösa...
Vi kan inte stanna här för att hålla det vi förändrar stabilt.
Det krävs mycket utrustning för att vi ska kunna stanna här.
När vi lämna er blir det som om vi aldrig har varit här.
Beyonder bestämde att Spider-Man från andra verkligheter
måste stoppa den här. Bara han kunde stoppa sig själv.
Min kompanjon, Madame Web, reste till era dimensioner för att förbereda er.
Ni blev alla testade, men bara en av er visade sig värdig
att leda det här teamet. Du!
-Ja, du. -Jag protesterar. Jag borde vara...
Tystnad! Vi tog er till vår dimension och skapade det hemliga kriget
för att testa er och se om vi hade rätt. Beskåda!
Spider-Man, stick!
Nej, vi måste hämta Lizard. Han är min vän!
Vi måste hjälpa rebellerna!
Vi är inte dina verktyg, Doom.
Du kan inte hantera förmågorna du har stulit.
Du utsätter oss alla för stor fara.
Vem ibland er har velat ge upp sina superkrafter?
Jag har det. Jag har lärt mig om och om igen
att stor kraft också betyder stort ansvar.
-Vi hade rätt. -Nu hänger det på er.
Även min överlevnad hänger på er seger.
Så vi slåss för hela verkligheten?
Vi har ont om tid och måste sätta igång.
-Han, då? Han har inga krafter. -Lämna inte mig utanför.
-Det här är ett äventyr! -Glöm det.
Han har rätt, vi kan inte utsätta dig för fara.
Och förlåt att jag var arg på dig. Jag ska inte svika dig.
Nu gör vi det här!
Varför dröjer Spider-Carnage och trollen?
-De borde vara tillbaka! -Jag sa åt dig att inte lita på dem.
Vi blev fördröjda. Vi stötte på en annan Spider-Man!
-Vad handlar det här om? -Den där klonen jag berättade om.
Jag behöver bara några timmar för att montera mitt ultimata vapen.
Med hjälp av det kan vi ta över människors medvetande.
Vi kommer att styra hela världen!
Har du den sista delen du behövde?
Naturligtvis. Min apparat är snart klar. Sen får vi det vi förtjänar.
Allihop.
Stämmer det han säger om apparaten han bygger?
-Jag måste analysera den. -Håll ett öga på honom.
Han är ondare än nån annan jag någonsin har stött på.
Vi kan ju flyga genom luften. Varför smyger vi in genom dörren?
Spider-Carnage förväntar sig inte det, och det gör honom sårbar.
Vi måste koppla ur larmet.
Ett av mina företag byggde såna här säkerhetssystem.
-Äger du företag? -Vem tror du byggde min dräkt?
I min värld är jag multimiljardär. Är inte du det?
-Det är Spider-Man, Kingpin! Fem stycken! -Du sa att det bara fanns en klon.
De har kopplat ur säkerhetssystemen.
Vi blir attackerade inifrån, Green Goblin och Hobgoblin!
-Inbyggd laser i rustningen? -Min egen design.
Jag hade gärna haft med min enorma Spider-robot.
Sa han "enorma Spider-robot"?
-Vad kallar du det där? -Ihopslagningsnät.
Varför kom inte jag på det?
-Jag har dig! -Kanske. Men kan du behålla mig?
-En gasmissil tar hand om honom. -Nej, vänta.
-Varför gjorde du så? Hur tänker du? -Lugn, det löser sig. Det gör det alltid.
Vilken dumdristig idiot! Han tänker inte ens att det kan gå fel.
Var försiktig, Beyonder!
Jag måste hjälpa dem, även om det blir slutet för mig.
Hobgoblins klantighet gör att vi har ont om tid.
Vi kan smyga förbi dem och...
Jag undviker aldrig en strid. Jag förlorar aldrig.
Vänta!
-Han är så impulsiv. -Eller outhärdlig.
Se upp.
Det är ljudgranater! De kommer väl till pass.
Det är för enkelt.
En paralyseringsstråle. Jag kan inte röra mig.
Sluta! Nej!
-Stanna där, mina herrar. -Du hade rätt.
-Klonerna verkar bli fler! -Stoppa dem!
Tre ljudgranater till bör göra susen.
Nej... Min mutationssjuka.
Den blossar upp. Inte nu!
Nu sticker vi härifrån!
-Vad har hänt? -Han muterar till en människospindel.
Jag har upplevt det här. Vi är illa ute.
FORTSÄTTNING FÖLJER...
Översättning: Pernilla Hallgren