Denton-politiet, kriminalbetjent Wells.
Arberry-området... Strøket på enden, sir?
Tok du registreringsnummeret? Nei, vent. Vi sender en bil øyeblikkelig.
Lambert! Hvem er nærmest Arberry?
Sentralen til Alpha Bravo 3. Hvor er du, hva er det som skjer?
Sentralen til Alpha Bravo 3. Hvor er du? Alpha Bravo 3?
-Hva er problemet, Wayne? -Jeg har anropt deg i ti minutter.
Kanskje radioen er ødelagt. Jeg har patruljert distriktet.
Du har vel noen dame, sikkert.
-Påkjørsel uten skyldig i Arberry. -Arberry, ok.
Unnskyld...
Pervo!
Hold dere på fortauet, takk.
Jeg vil snakke med deg.
Hvor var vi nå? Hva sa du at han het?
-Kom igjen, mine damer og herrer. -Har noen en telefon jeg kan låne?
-Unnskyld? Det er konfidensielt. -Unnskyld meg.
Hei, det er meg. Kan du snakke? Jeg tror ikke jeg rekker hjem i kveld.
Er du her fortsatt? Du sjekker krimstatistikken. Hvordan går det?
-Jeg forstår ikke beregningene dine. -Ikke jeg heller. Fortsett, bare.
-Si meg, ser jeg ut som en pervo? -Unnskyld?
-Glem det. -To innbrudd til rapporterte.
Gjør sånn: legg dem i mappen med uoppklarte saker. Er den full...
-...sleng dem i søppelkassa. -Du mener vel ikke alvor?
Nei, konstabel Webster, jeg mener ikke alvor.
-Ran på Sherwood-klubben. -På Sherwood-klubben?
-Tar du det? De andre har voldtekten. -Ja, når jeg har drukket te.
Si meg... Ser jeg ut som en pervo?
-Mike... -Jeg tror ikke mine egne øyne!
Vent.
Enda bedre.
-Du sier ikke så mye, hva? -Unnskyld?
-Du sier ikke så mye. -Jeg snakker når jeg har noe å si.
-Beklager, kun medlemmer. -Armensk Ekspress.
Si til Mrs. Bowman at sheriffen i Nottingham er her.
Bowman, bueskytter... Sherwood-skogen, sheriff... Glem det.
Takk. Hyggelig å se at det fortsatt finnes penger i omløp.
-Spiller du? -Nei, bare idioter gambler.
Er det deg, førstebetjent? Jeg lurte på hvem de skulle sende.
Sånn er det, Phyllis. Alle de gode holder på med en voldtektssak.
Dette er konstabel Webster. Han syns at bare idioter gambler.
Som du ser, så lider jeg virkelig.
Det var fælt, eller hva? Når din mann fikk hjerteinfarkt og døde.
Legene var stumme, og det var bare den private sektoren.
-Han hadde en tjueårings kropp. -Litt for ofte, virker det som.
-Du kjenner til det. Jeg ble ranet. -Vet du den eksakte summen?
Om jeg vet det? Det er klart at jeg gjør. 5138 pund.
-Mandager er dårlige. Litt etter 11. -Det er flere timer siden.
Dere er bare her for at forsikringsselskapet skal bli glade.
Så ta detaljene, ta en drink og stikk og la meg skjøtte etterforskingen.
Dessverre, vi liker å slå mistenkte. En av få fornøyelser vi har.
-Så... Fortell hva som skjedde. -Jeg har allerede sagt det.
-Alt jeg vil at du skal gjøre er... -Hva skjedde?
Vi har to sikkerhetsvakter. Sikkerhetsvakter, for en vits...
En av dem låser seg inn med pengene, den andre henter bilen.
Han banker på i et forutbestemt mønster, så kjører de med pengene.
I kveld fikk Russell, han som åpner døra, syre eller noe i ansiktet.
Da han klarer å slå alarm er pengene og Keating, partneren hans, borte.
Så vi vet begge to hvem vi leter etter. Ikke sant, førstebetjent?
Hei, Leslie. Det er din gamle venn, Jack Frost. Står til?
-Mr. Frost... Hva er klokka? -Ikke bry deg om det, du.
Jeg har fått høre hvordan du kjempet vilt for Mrs. Bowmans penger.
-Jeg har ingenting med dette å gjøre. -Det har du sikkert ikke.
Kom igjen, fortell hva som skjedde.
Jeg og Tommy var på kontoret og telte pengene.
Tommy får beskjed fra resepsjonen, han har en telefon fra sykehuset.
Moren hans er blitt innlagt. De vil at han ringer opp direkte.
-Han går for å ringe. -Hvorfor ikke ringe fra kontoret?
-Det er bare internlinjen der. -Greit, greit. Fortsett.
Jeg låste døra. Et par minutter senere banker han på.
Jeg åpner døra...
...men det er ikke han. Noen kaster noe i øynene mine.
Det gjør forferdelig vondt, jeg ser ingenting. Jeg prøvde å ta ham...
-Han slår meg i hodet. -Slo han deg på knokene også?
Hun er ei tøff dame.
-Hvor er de, Leslie? -Hvem?
Tommy Keating og de 5000. Det høres ut som en religiøs popgruppe.
Vi hadde ingenting med dette å gjøre.
Kom igjen, han gikk i vei for å ta en mystisk samtale. Skjerp deg.
Ok, ok, det var teit.
Hans mor har vært syk, Tommy har vært bekymret.
Vi tenkte bare ikke. Forresten, så...
-Forresten, hva? -Vi trodde aldri det skulle skje.
Hvem er gal nok til å gjøre noe mot Mrs. Bowman? Ikke jeg.
Og ikke Tommy, det er helt klart.
Jeg er skrubbsulten, vi går og spiser.
Hva gjør du her?
Jeg er her med mannen fra påkjørselen. De opererer ham nå.
Det der er hans kone. Hun sov gjennom hele greia, tydeligvis.
Visste ikke engang at han hadde stått opp før naboen banket på.
-Har han noen sjanse? -En 72-åring med knust skalle...
Unnskyld meg... Min mann...
Han kommer vel til å bli bra?
Det er klart at han blir. Han kommer til å bli helt bra.
Hvorfor gi henne håp? Han kommer til å dø.
Da kan vel du fortelle det til henne!
Jack? Hva vet du om påkjørselen?
Bare at stakkaren er på sykehus, og at det ser ille ut.
Vi fikk nettopp info om skiltet. Bilen tilhører Roger Massie.
Roger Massie? Kan vi ta det svinet er ikke kvelden bortkastet. Skål!
Vent. Han har meldt bilen stjålet.
-Hvilken overraskelse. Hvilken tid? -23.24.
-Og når ble han påkjørt? -Like før elleve.
Så han kjører på noen og melder bilen stjålet. Den går vi vel ikke på?
-Det er mulig. Han forlot den... -I så fall tar vi vel rede på det?
Burde du ikke ringe Mullett? Du vet hvorfor.
Fordi moren er parlamentsmedlem?
-Hvorfor ikke la noen andre ta det? -Jeg liker ikke å bli presset!
Hvor er Shelby?
-Shelby! -Du skremte livet av meg, sjef.
Har du kronjuvelene i skapet? Kan noen identifisere rømlingen?
Tvilsomt, bilen hadde sotede ruter.
Eieren påstår at bilen ble stjålet. Jeg vil ha opplysningene sjekket
-Får jeg ta en kopp te først? -Nei, gjør det nå!
-Ikke noe dårlig sted å bo på. -Hva har vi slags plan?
Lukk øynene, ned med hodet og angrip.
Jeg har ikke tenkt så langt. Snakk med ham og se hva som skjer.
-Hva jobber han med? -Roger? Han er eiendomskonsulent.
Hans mor kjøpte firmaet. Ingen andre ville ha ham.
Han er et arrogant svin som slipper unna med alt på grunn av sin mor.
Penger og privilegier, min favorittkombinasjon.
For hundre år siden ville han ha ridd omkring og slått overende bønder.
-Nå gjør han det i sin limo. -Han sover ved denne tiden.
Etter hva han gjort? Nei, man blir oppe og øver løgner for politiet.
-Vi kan ikke tvinge oss inn. -Tror du ikke?
Denton-politiet.
Jeg ringer fra den nye leiegården.
-Unnskyld meg? -Jeg ringer fra den nye leiegården.
Halley House på Beach Road. Det er noen i tredje etasje.
På balkongen, som prøver å bryte seg inn.
-Kan jeg få ditt navn, sir? -Hæ? Nei.
Sentralen til førstebetjent Frost.
-Frost. -Vi har et innbrudd i Halley House.
-Dere er vel i nærheten? -Ganske nær.
Han ville ikke like det. Kanskje han ikke er hjemme.
Det er ikke verdt å miste jobben for. Moren hans er parlamentsmedlem.
Hun kommer hit ofte. En skikkelig lady, nikker alltid vennlig til meg.
-Hvordan kom han opp til balkongen? -Fasadeklatrerne klarer alt.
-Vi tar det herfra, takk. -Jeg kan ikke la dere...
Han kan være bevæpnet, jeg kan ikke utsette deg for noen fare.
-Ok. -Takk.
Forresten, hvis du hører skyting, ring politiet.
Hører du noen som drukner? Jeg også.
Mr. Massie?
-Han er ikke her. Vi går. -Tålmodighet, gutt.
Tålmodighet.
Vi bør gå herfra.
-Vi burde ikke være her. -Ikke vi. Men det burde herr Roger.
Ifølge rapporten skulle han sove når han husket at han glemt kofferten-
-i bilen.
Men da han gikk ned, til hans store forbauselse...
...var bilen borte.
Hvorfor er han ikke her og gråter? Nei, her er han. Se.
Det er han og mamma. Se nøye, så ser du navlestrengen.
Hva leter du etter?
Jeg vet ikke. Diverse ting. Det ene og det andre.
Hva som helst som beviser at han er en løgner. Hvilket han er.
Særlig når det gjelder biler.
Han må ha to stykker.
-Dette er kommet. -Noe annet?
-Mr. Newman og møtet i rådhuset. -Gir du meg litt kaffe?
Og Sophie? Steng døra på vei ut. Flink jente.
-Mr. Longford, fra Denton News. -Koble samtalen inn.
God morgen. Sandy Longford, Denton News.
Vi har møttes, med din mor.
Ja, jeg husker det, Mr. Longford. Hva vil du?
-Jeg håpet på en kommentar. -Jeg vet bare at bilen er stjålet.
Jeg forstår at fornærmede er veldig skadet.
-Fornærmede? Hvem? -Fornærmede fra påkjørselen.
Har ikke politiet fortalt det? En Mr. Hickman. De tror ikke at han...
God morgen. Hvordan går det med nakken?
Mye bedre. Men det er ryggen.
Jeg trodde det var nakken. Det slår meg hvor traurig denne lobbyen er.
-Jaså, sir? -Ja, det er ingen god PR.
Se om du kan ordne litt blomster eller planter eller noe.
-Ja, sir. God idé, sir. -Bra... Bra!
-Jeg er politimann, ikke gartner. -Nei, neppe. Ikke med ryggen din.
Frost. Hei, Johnny, hvordan går det med nakken?
Det er ryggen, ikke nakken. Mullett vil treffe deg, øyeblikkelig.
-Noen har fortalt om Massie, hva? -Du burde ha fortalt det, Jack.
-Du kjenner til problemene. -Ikke begynn du også.
Si at jeg er lei for det, men jeg skal se om Tommy Keating bor der.
Som du vil.
-Skal vi gå på kino i kveld? -Jeg jobber.
Jeg trodde du var ledig. Kanskje jeg går alene, da!
Ikke begynn å gjøre huset fint.
-Jeg skal søke om forflytning. -Vi har bare vært her i seks måneder.
-Hva er det denne gangen? -Jeg liker meg ikke her.
Jeg liker ikke mine arbeidskamerater.
Ok?
-Jeg er lei for det. -Hva skal vi gjøre, Roger?
Jeg ordner det. Jeg lover.
-Jeg ville ha fortalt det. -Jeg vet det. Jeg vet det.
Ok, forbløff meg.
Keatings utleier hørte ham ikke.
Han pleier å komme hjem mellom fire og fem om natta.
-Rommet hans er blitt helknust. -Og det hørte hun ikke heller?
-De lette vel etter pengene. -Ikke bare pengene.
Mrs. Bowman er ondskapsfull. "Stjeler noen veska, tar skrot."
"Men den som nasker bort mitt gode navn, får begge beina brukne."
Det minner meg, vaskemaskinen min er pai igjen.
Jeg var nødt til å fortelle. Men jeg vil ikke at du blir innblandet...
Selvsagt er jeg innblandet! Tror du at de skulle holde meg utenfor?
De kommer til å ha fest, akkurat som sist. Du og dine fordømte biler...
-Hvis faren din var her... -Men nå er han jo ikke det.
Sverg at du ikke hadde noe med det å gjøre.
Jeg hadde ingenting med dette å gjøre.
-Vet du noe om denne påkjørselen? -Bare at Roger Massie er innblandet.
-Han hevder at bilen ble stjålet. -Drittprat.
Jim, en brukbar minister sliter en dårlig forberedt sak i stykker.
-Det kan jeg ikke tillate. -Vi får skaffe en god aktor.
Ikke tving meg til å si det reint ut.
Det er nok best at du gjør det, sir.
Jeg er bekymret for at det kan være feil etterforsker som har saken.
Du foreslår vel ikke at noen andre overtar, sir?
For mange ville se det som at det kommer press utenfra.
-Jeg prøver å beskytte ryktet vårt. -Da har Frost din støtte?
Han har alle andres, sir.
-Er Mullett inne? -Det er en person inne hos ham.
-Stella Massie. -Den rakkeren...
Han sa at han ikke vil bli forstyrret.
Det gjorde han sikkert.
Uten egen skyld har min sønn blitt innblandet i påkjørselen.
Han var ikke i bilen. Men vi kan se overskriftene, ikke sant?
"Parlamentsmedlems sønn slakter pensjonist i påkjørsel."
Du vet at jeg ikke er ute etter spesialbehandling.
Men jeg vil ha en rettferdig og upartisk etterforskning.
Mrs. Massie... Hvis din sønn er uskyldig, så skal vi bevise det.
Det er alt jeg ber om. At dere utfører plikten uten forhåndsdømming.
Du ville treffe meg? Jeg visste ikke at du var opptatt... Er det deg?
Så hyggelig å møtes igjen. Holder parlamentet deg borte fra trøbbel?
Mrs. Massie er her angående sønnen sin.
Dette er ytterst pinlig, førstebetjent.
Jeg er bekymret for at din motvilje mot min sønn skal påvirke saken.
-Motvilje? -Førstebetjent, to ganger...
To ganger tidligere har din sønn blitt siktet for uaktsom kjøring.
Og to ganger har han sluppet unna. Unnskyld, bevist uskyldig.
-Han var uskyldig! -Er han det nå, får han en godbit.
Som sagt, jeg har fullt tillit for at førstebetjent Frost skal...
-"Uskyldig til det motsatte bevist." -Du har helt rett, madam.
Den dagen jeg ikke er enig, slutter jeg.
Hvis du unnskylder meg, så må jeg se om jeg kan finne et savnet vitne.
Det er bare en sikkerhetsvakt, ingen av vekt.
-Mr. Massie og hans advokat venter. -Takk for at du fortalte det, sir!
Jeg skal ikke oppholde dem et øyeblikk lenger.
"23.15 innså jeg at noen dokumenter var igjen i kofferten i bilen."
"23.20, gikk jeg dit jeg forlot bilen"-
-"en Ford Cosworth, nummer J956 CYE."
"Til min forskrekkelse var bilen borte. Jeg antok at den var stjålet"-
-"så jeg kontaktet politiet, og gikk så og la meg i leiligheten min."
"Påkjørselen hørte jeg om av en reporter, jeg ble veldig bekymret"-
-"og kontaktet advokaten min. Jeg skal hjelpe politiet."
Så søtt. Er ikke det søtt av ham?
Kom nå...
Nå holder det. Jeg har ventet lenge nok. Jeg går.
Din mor ville foretrekke at du venter.
Unnskyld at dere måtte vente, mine herrer, men jobben kalte.
-Du hadde noe å fortelle, Mr. Massie? -Har dere sett min klients rapport?
Ja, det har jeg. Den var veldig fint utskrevet på maskin.
Jeg har gode nyheter, Mr. Massie. Vi har funnet bilen din.
Den sto ved en rasteplass nært idrettshallen, ikke så verst skadet.
Spyl av blodet, bare.
Vi er selvsagt glade, men min klient tenker på at da den var stjålet-
-så ble den innblandet i denne ulykkelige påkjørselen.
-Stjålen. Det var det som skjedde. -Hør etter nå.
Jeg har bedre ting for meg enn å høre på dine elendige morsomheter.
Mr. Hickman har sikkert bedre ting fore enn å ligge på sykehus.
-Men alle kan ikke velge, Mr. Massie. -Nå er det nok.
-Jeg har forlatt rapporten min. -Bare et par småting før du går.
Det tar bare et øyeblikk. Vær så snill og sett deg ned.
Takk.
Det finnes et parkeringshus ved leiegården med elektroniske porter.
-Hvorfor brukte din klient ikke det? -Det er greit. Jeg bruker det.
-Ikke alltid, det kommer an på. -På hva, sir?
På hvor doven jeg kjenner meg. Fornøyd?
Da vi fant bilen din, var ikke stresskofferten i den.
Du sa at du gikk til bilen for å hente stresskofferten din.
-Før Mr. Massie svarer på flere... -Jeg sa at det er greit.
-Jeg antar at tyven tok den. -Naturligvis!
En koffert full av forretningspapir, en svært verdifull artikkel.
Hvor mange kofferter eier du, Mr. Massie?
-Én, hvor mange tror du? -Jeg vet ikke. Julegaver og sånn...
Det var nok alt. Bare én ting til, Mr. Massie.
Ifølge rapporten, etter du anmeldte bilen stjålet til politiet-
-vendte tilbake til leiligheten og gikk og la deg.
-Det stemmer. -Fortell, konstabel.
Kanskje du ikke kjenner til det, men i natt mottok vi en anonym samtale.
En mann prøvde å bryte seg inn gjennom balkongdøren i tredje etasje.
-Det var din adresse. -Nei, det kjente jeg ikke til.
-Men hvordan angår det meg? -Da vi undersøkte episoden...
...så sjekket vi alle leiligheter i etasjen, men du svarte ikke.
Vi fryktet for din sikkerhet, hentet nøkkelen og gikk inn i din leilighet.
Heldigvis ingen spor av en inntrenger. Men ikke av deg heller.
-Og sengen var urørt. -Har dere brutt dere inn?
Jeg har forklart omstendighetene, du er nok den første til å klage...
-...om en tjenestemann ikke... -Din slue, lille drittsekk!
Vi har ingenting å si for øyeblikket, jeg vil snakke med min klient.
Vi har ikke noe mer å si før vi har revurdert vår situasjon.
Da skal jeg forlate dere, og la dere revurdere situasjonen.
Jeg skal nevne det, slik at vi kan få alle løgnene over på en gang...
Vi har et vitne som så klienten din kjøre i vei med bilen i går kveld.
Jeg sender inn litt te og hodepinetabletter.
-Vitne? Hva da for vitne? -Hvorfor skal bare han få lyve?
-Vi burde følge reglementet... -Hold opp, din pokkers feiging!
Liker du ikke mine metoder, så kan du gå til sjefen og klage!
I mellomtiden skjerper du deg, du går meg på nervene!
Jeg må legge på. Jeg vet ikke, vi får snakke seinere.
-Hallo! -Jaså, du er oppe?
-Jeg trodde du ville sove lenge. -De ringte meg inn.
-Er du ledig i kveld, da? -Jeg ville ikke regne med det.
-Jeg vet det, men tenk på overtiden. -Du jobber så mye overtid!
Vi kommer til å trenge det snart. Vi trenger det, lillegutt.
-Går du nå? Jeg lager et smørbrød. -Jeg tar noe i kantina i stedet.
Har du hørt det siste? Mullett vil ha blomster i lobbyen.
Drit i arbeidskraft, mer flower power!
-Jack, angående Roger Massie... -Ok, Jim.
Jeg tar på meg silkehanskene. På min speiderære!
Ok, men vær forsiktig. Alt i orden, George?
Det minner meg om Tommy Keating.
Prøv å ta rede på hvor han er.
-Noen ideer? -Jeg skulle begynne med Grønland.
-Hvordan går det med kjærligheten? -Noen vil hogge henda av deg.
Jeg skal kjøpe en greie til bilen.
Kan du hente en resept for meg? På Sharland's, det er betalt.
Selvsagt, betjent.
Hva synes du om Webster? Han er sinnataggen.
-Han har søkt om forflytning. -Allerede? Han har knapt rukket hit.
-Har han familieproblem? -Det pleier å være sånn.
Hvordan går forretningene?
Mr. Massie var ikke hjemme i går kveld. Han tilbragte natten borte.
-Hvor da? -Med en kvinne.
-Hvorfor fortalte du ikke det før? -Fordi...
Fordi det var vanskelig. Min...
-Min mor verdsetter det ikke. -Jaså, din mor verdsetter det ikke?
-Sannelig. -Jeg prøver å si sannheten, ok?
-Hvor lenge var du hos kvinnen? -Fra omkring...
...halv sju i går kveld til litt etter åtte i morges.
Bilen ble stjålet hos henne. Jeg ville ikke at mor skulle vite...
Ok, jeg ble grepet av panikk og løy. Jeg kjente ikke til påkjørselen-
-da jeg ringte politiet, da ville jeg aldri ha forsøkt.
Mr. Massie tilbrakte hele kvelden med damen. De gikk ikke ut.
Og hun bekrefter selvsagt dette?
Vi ville foretrekke om hun ikke ble innblandet, men...
...blir det nødvendig, så naturligvis.
Angående det jeg sa tidligere... Det var upassende, unnskyld.
Det er ingen fare.
Jeg har forstått at du har problemer. Om det er noe du vil... Se der, ja.
-Skal jeg ta henne inn nå? -Nei, vent til hun kommer innendørs.
Kanskje vi får te og kake.
-Hva mener du med "problem"? -Det er tydelig at du er ulykkelig.
-Hvorfor ellers be om forflytting? -Hvem har fortalt om det?
-Det skal være konfidensielt. -Du vet hvordan det er på stasjonen.
Det er personlig! Det har ingen andre noe med å gjøre.
-Greit? -Ok, gutt. Som du vil.
Ikke ett ord til.
I går kveld? Jeg hadde fri. Han kom hit, og vi tilbrakte kvelden her.
-Hele kvelden? Hvilken tid kom han? -Rundt halv sju.
Han skulle dra hjem kvart over elleve, men bilen hans ble stjålet.
Det må ha gjort ham opprørt.
Han ble ikke glad. Uansett...
Det var derfor han sov her, ok?
Hans mor ikke at han omgås med deg. Hvordan kommer det seg?
Jeg har ingen anelse. Kanskje er det min øyenfarge.
Jeg må gjøre meg klar for jobben.
Hva jobber du med, miss King?
Jeg er croupier på Sherwood-klubben.
Sannelig... Mrs. Bowman ble ranet i går kveld.
Ranet? Dere har reddet dagen min.
-Skal dere gå, eller ikke? -Fortsett, du.
-Jeg sitter igjen her og tenker. -Gjør som du vil.
-Hvor lenge har du kjent Mr. Massie? -Et år, omtrent.
Jeg traff ham på klubben. Han er medlem.
Det er det som forbauser meg med at dere ble hjemme.
Det jeg vet om unge Roger er at han ikke kan sitte stille i fem minutter.
Han liker å gå ut, dyre restauranter, høy musikk...
Å kjøre over folk i sin flotte bil.
Han liker å la dumme småjenter gi ham et alibi.
-Jeg synes at du er ekkel. -Still deg i køen, miss King.
Jeg synes at snobbete slyngler-
-som dreper uskyldige, gamle mennesker er ekle.
-Dreper? Hva mener du med det? -Visste du ikke at han er død?
Ikke si at kjæresten din ikke sjekket det før han ba deg feike et alibi?
Eller kanskje du var med i bilen?
-Det er sant. Gamlingen døde i dag. -Saken er den, miss King...
Skulle han lyve for din skyld?
Han kom hit i går kveld og ble til klokka åtte i morges.
La meg være i fred nå.
-Ville du snakke med meg, sir? -Eksakt hvor fant du nummerskiltet?
-Her borte. -Satt de to bitene sammen?
Nei. Denne biten lå omtrent her.
Den lå omtrent her. De må ha falt av da han traff det der.
Hvor ofte har du hørt at nummerskilt faller av? Det er for beleilig.
-Lette de etter skruene? -Ja, sir. Ingenting.
Takk, Shelby.
-Hallo! Stopp ham! -Hva er det?
Jeg må snakke med politimannen. Han er den eneste som har vært der.
I leiligheten min. I går kveld, han er den eneste som kan ha tatt dem.
-Kan ha tatt hva? -Mine smykker.
Jeg lette hele dagen.
De lå i denne, i min lille eske. De ligger alltid i min lille eske.
-Politimannen ville låne telefonen? -Ja. Han satt der, rett ved.
-Du skulle ha sett ham. -Men jeg var ikke her, forstår du.
-Han ba meg gå ut. -Ba han deg forlate rommet?
Ja. Han sa at det var konfidensielt.
Jeg skal sende hit noen som kan snakke med deg, Mrs. Lee-
-så du kan anmelde. Er du sikker på at han er den eneste som var her?
Ja. Helt sikker.
Hva tror du?
Han ville ikke være den første klåfingra politibetjenten.
Nei, jeg tror det ikke. Han er en elendig purk-
-men jeg kan ikke se ham stjele fra gamle damer.
-På den andre siden... -Hva?
I går da jeg snakket med ham, så stengte han sitt skap veldig raskt-
-som om han var bekymret for at jeg ville se noe der inne.
Nei. Jeg tror det ikke.
Kanskje noen burde ta en titt og sjekke om det stemmer.
Ta nøklene mine. Det finnes en nøkkel for hver anledning på den der.
Søke gjennom en kollegas skap uten tillatelse? Du har byttet melodi.
Jeg liker ikke tyver. Politi eller ikke.
Det er opp til internetterforskerne.
I mellomtiden kan vi vel holde munn om det, ok?
Ok?
Ja, sjef. Ok.
Nei, nummerskiltet ble tatt av med hensikt-
-og kastet ut ved ulykkesstedet-
-slik at politiet ville finne den.
-Hvorfor skulle han gjøre det? -Det ville vært dumt om han kjørte.
Men tenk om noen rappet bilen, noen som ville sette ham i knipe.
-Ok, som hvem da? -Tenk på dette.
Jenta sa at han pleier å vedde med Phyllis Bowman. Anta...
...at han har fått sammen en solid spillegjeld som han ikke kan betale.
Hun drar til tommeskruene på Roger ved å la en av hennes gorillaer-
-rappe bilen hans, forårsake masse rot-
-og kaste ut nummerskiltet gjennom vinduet-
-slik at vi vet hvem vi leter etter.
Dermed advarer hun Massie om at det blir verre hvis han ikke betaler.
Men... Men...
Det går galt, for gorillaen kjører over gamlingen.
Han gripes av panikk, vraker bilen og flykter. Bilen var ved kasinoet.
Mange løse tråder. Men det er vel mulig, antar jeg.
Skjønt hvis teorien min stemmer, er Massie uskyldig...
-...hvilket går imot all rettferd. -Men Mullett ville bli glad.
Enda verre!
Jeg går og tar en øl, bare.
-Hva vil du? -Bare et par dager, ok?
-Er du i knipe? -Bare et par dager.
Bilen er selvsagt stjålet. Du er bare masse problemer. Fjern den.
Jeg vil ikke ha den her.
Etterretningen tror at vi har en bevæpnet mann på halsen.
Ronald Arthur Eustace.
Han bodde i Denton inntil for åtte år siden, noen av dere har møtt ham
Jeg vet at du har gjort det, Jack. I ettermiddag var han en av tre menn-
-som prøvde å rane en bank i London, der en sikkerhetsvakt ble skutt.
De delte på seg, og man tror som sagt at Eustace er på vei hitover.
Han er bevæpnet med et haglgevær, og man tror at han kjører en stjålet-
-rød Renault 5, registreringsnummer E391 PNW.
Han kan selvsagt ha dumpet den.
Jeg ba assisterende politimester om tillatelse til å dele ut skytevåpen-
-til lisensierte politimenn. Har vi noen her?
Så snart dere får beskjed, meld dere til våpenlageret. Og husk...
...alle sammen, hvis dere ser ham, nærme dere med forsiktighet.
Øyeblikkelig rapporter til sentralen om dere ser ham.
Ingen helsikes heltedåder nå. Forstått? Det var alt.
Ronnie Eustace, hva?
Han har kommet seg opp. Sist tok jeg ham for ran av en godtebutikk.
Han har alltid vært litt sprø.
Unnskyld at jeg forstyrrer, men Mr. Gordon er på telefonen.
Din manglende krimstatistikk forhaler hele landets datamaskinvirksomhet.
Virkelig?
-Hvor faen har du vært? -Du har rett til å være opprørt...
-...men jeg hadde ting å gjøre. -Vet du at den gamle mannen er død?
-Innser du hva vi har gjort? -Miss King, jeg er Stella Massie.
Kom og sett deg.
-Vær så god. -Konstabel Webster.
Du og Tommy Keating synes å ha samme interiørarkitekt, Leslie.
Hun trengte ikke å gjøre dette.
-Hvorfor gjorde hun det? -Du har visst ødelagt ryktet hennes.
Jeg pleide å slåss, men jeg har bedret meg.
Dette er hjemmet mitt.
Han som angrep deg, kan du ikke si noen ting mer om ham?
-Som jeg sa, det skjedde så fort... -Tenk, Leslie. Ansiktet hans.
-Du må ha sett ansiktet hans. -Lyset var slokt!
Han slokte lyset i korridoren.
Øynene hans...
-Når jeg tenker på det, øynene hans! -Hadde han ett blått og ett brunt?
Jeg vet ikke hvilken farge... Jeg husker øynene, for resten var dekket.
En hatt, kanskje. Og et skjerf, dratt opp, som en maske.
-Hansker, utvilsomt. Og en klokke. -En klokke?
-Ja, ei klokke! -Tikket den, eller hva?
Nei, da han kastet det på meg, grep jeg tak i hans venstre håndledd.
Han hadde en klokke, med et grovt metallarmbånd.
Vi danset rundt litt... Armbandet gikk av, jeg følte det.
Jeg hørte ham sverge...
-Så slo han meg, jeg... -Du har vært ytterst hjelpsom.
Jeg leter etter noen med øyne, hatt, skjerf, hansker og ødelagt klokke.
Og 5000 pund, selvfølgelig.
Vil du at jeg gjør noe med dette?
Hva skulle det tjene til?
Hallo, dette er Shelby, jeg har sjekket Manson-huset.
Hører dere meg? Dette er Shelby.
God kveld, Phyllis.
Det er ingen fare.
-Har du funnet pengene mine ennå? -Nei. Du har begynt med dine triks.
Slå inn dører, slå i stykker møbler... Du lovte å la være.
Takk. Du er sikkert altfor opptatt til å bli på en drink?
Kjenner du Roger Massie? Svar ja eller nei, det er viktig.
Det er klart jeg gjør. Han er stamgjest.
-Hvordan går det for ham? -Han vinner en del, taper mer.
-En god kunde, altså. -Ja, når han vinner.
Ellers trenger han en liten dytt.
Har han fått en slik nylig?
Jeg sendte faktisk en av mine økonomer for å minne ham.
Mr. Massie ba om unnskyldning og skrev straks ut en sjekk.
-Når var dette? -Er det tirsdag i dag? Da var det...
På fredag. For fem dager siden.
Så hvis han betalte til Phyllis for fem dager siden...
-...trengte hun ikke å sende hundene. -Eller så tok jeg feil.
Det er bare det helsikes nummerskiltet. Det passer ikke inn.
-Hvordan går det med ranet? -Den skyldige kjenner systemet.
De visste at Keatings mor lå på sykehus. Det må være noen ansatte.
-Du tror ikke at det var vaktene? -Nei, jeg kan ikke tenke meg det.
Hvis de skulle lure henne, ville de ha valgt en dag med 20 000 i kassa.
-Shelby er borte. -Hva mener du, borte?
Han skulle ha sluttet for en halvtime siden, men han har ikke dukket opp.
-Anrop ham på radioen, da. -Han svarer ikke.
-Man kan ikke miste en politi! -Vet du hva jeg er bekymret for?
-At han støtte på fyren med geværet. -Han skulle anrope forsterkninger.
Jeg vet ikke det, Jack. Enkelte unge politi tror at de fikser alt.
-Hils ham at det er nytteløst. -Hans radio har vært i ustand også.
Vi trodde at han bare lekte.
-Men hvis den er ødelagt... -Kanskje han har dratt hjem.
Ikke uten å stemple ut.
Ring Mrs. Shelby. Vær taktfull, vi vil ikke uroe henne uten grunn.
Vi sjanser ikke. Still inn fridager og kall inn de som har fri.
-Vi får organisere et søk. -Jeg håper virkelig at vi tar feil.
Hvem skal fortelle Mullett?
Sentralen til Alpha Bravo 3. Oppgi din posisjon.
Kom igjen, Shelby, du holder vel ikke på med det der igjen? Svar!
-God morgen, Jack. -Nå?
Det er en blodflekk der borte. Det virker som at han ble skutt.
På vei til eller fra den andre bilen.
Og det er ingen tegn til ham?
Det er best at jeg drar tilbake og organiserer. Du får overta, Jack.
Sir...
Ta forsetet, John.
-Har dere fotografert dette ennå? -Vi skal ta den siden nå, sir.
-Hvor faen har du vært? -Hjemme.
Ikke ifølge kona di. Hun sa at du var ute.
-Ja, på vei til stasjonen. -Sir?
Vi har funnet ham.
Ta en kopp te, gutt.
-Hva gjør han der nede? -Han må ha krøpet i vei.
For å hente hjelp...og falt nedover bakken.
Har han krøpet 200 meter med halve hodet borte?
Mulig, antar jeg. Overlevelsesinstinktet gir krefter.
Sies det...
-Har de funnet noe? -Det som mangler interesserer meg.
Det finnes ikke en dråpe blod. Ruten ødelagt, hagl overalt-
-men ikke noe blod.
-Han var kanskje ute av bilen. -Hvorfor skyte, i så fall?
Kanskje som en advarsel, for at han ikke skulle prøve noe.
Og så skyte han ham likevel? Ikke særlig sportslig.
Det er ikke nøyaktig, men han har vært død mellom tre og fire timer.
Han var død før han ble dumpet. Obduksjonen kan bekrefte det.
Han ville likevel ikke ha overlevd lenge.
-Kan vi flytte ham? -Hvis dere vil.
Obdusenten kan ikke gjøre mye. Dere får rapporten så snart som mulig.
Takk.
Ok, sett i gang.
Kom igjen. Ta ham opp derfra.
-Noen må fortelle kona hans. -Jeg gjør det.
Hun er visst gravid, hvis hun får se avdelingssjefen på trappa...
Dere vet...
Ja. Ja, du har rett.
Jeg har møtt henne et par ganger, hvis du vil at jeg...
Takk.
-Har du møtt henne? -Vil du gjøre det?
Hvor lenge har du vært hjemme?
Hvorfor kom du ikke og la deg?
En av våre menn ble skutt i går.
Herregud!
Er han død?
En fyr som het Shelby.
Du har møtt ham. På pensjonsfesten.
Du danset med ham, vil jeg huske.
Dave Shelby.
En skikkelig jentefut, tydeligvis.
Jeg har ikke tilbudt deg noe te. Det burde jeg ha gjort.
Det er ingen fare. Vil du selv ha en kopp?
Nei, nei. Det er bra.
Kom her, skatt. Så...
Han elsket jobben sin. Det var derfor han jobbet så mye overtid.
Han sa at det var for pengene, men jeg vet at det var mer enn det.
Det var jobben.
Det burde du vite, om noen.
Politimenn...
De er likedanne, alle sammen.
Han var en god mann, vet du. Jeg vet at alle sier det-
-men jeg kunne ikke ha ønsket meg en bedre ektefelle, eller far.
Han ga meg blomster hver uke.
Helt siden vi giftet oss, en kjempebukett hver eneste lørdag.
Jeg visste at det fantes en risiko for at det skulle skje ham noe.
Jeg mener, med deres jobb...
Vi snakket om det iblant.
Han sa at hvis noe skulle skje, så ville han at jeg...
Jeg må fortelle foreldrene hans.
Det kommer til å knuse hjertene deres.
Herregud...
-Hei, Jack. Hvordan tar hun det? -Ikke nå, Sandy.
-Hvordan tar hun det? -Jeg fortalte at hennes mann er død.
-Det er ikke tiden for et intervju. -Vi har alle en jobb å passe.
La henne være i fred, bare! La henne være i fred.
David Shelby var en ung politimann, en ung ektefelle og far...
...med en lovende karriere.
Han var en av oss. Jeg forsikrer at den som drepte ham...
...kommer til å fanges og straffes.
Det var alt. Takk.
Sju år i en celle med egen TV. Hvilken straff...
Lurer på om hun visste hvordan han egentlig var.
Når man hører alt pratet tenker man "Stakkars ku, hvis du bare visste."
-"Eller så vet du." -Kanskje han var en god far og mann.
En som kan leve to atskilte liv. Jekyll og Hyde, uten komplikasjoner.
Ja, kanskje det. Hva man ikke ser, og så videre.
-De fleste gifte menn stoler på det. -Det høres litt bittert ut.
Jeg er bare realistisk.
Han prøvde seg på meg. Smigrende, hvis han ikke hadde prøvd med alle.
Man venter seg litt flørting, som regel kan man håndtere det. Men...
Jeg vet ikke, det var noe ubehagelig med ham.
Hva mener du, "ubehagelig"?
Jeg jobbet natt med ham, i bilen.
Han begynte å flørte, men det taklet jeg.
Så ble det snuskete. Det han sa.
Han spurte om jeg ville se på hans "spesielle fotografier".
bilder han har tatt på kjærester før, etter og under du-vet-hva.
Han fikk et kick av det. Det ble slitsomt og jeg måtte si det til ham.
"Slutt med den praten, ellers rapporterer jeg deg!" Jeg mente det.
Han fikk det til å låte som om han fleipet. Det var han flink til.
En salve for det mannlige egoet. "Jeg fleipet bare."
"Hvorfor blir du så opprørt? Jeg liker ikke engang deg."
Etter det gikk han på rutine. Et klaps nå og da.
Noen insinuerende kommentar.
Gamle, gode Dave, kvinnebedåreren...
Unnskyld, jeg mente ikke å rakke ned på ham.
Hvorfor gjorde du det ikke ordentlig, si at han er en dårlig politi?
Men ingen tyv. Han var ikke typen som stjeler gamle damers smykker.
Ikke som jeg kjente ham, nei.
En dårlig politi, pervers, men ingen tyv.
Ingen dårlig gravsteinsskrift.
Han visste ikke at jeg tok bilen. Han sovnet og jeg ville ha røyk.
Bilen min var innestengt, så jeg tok hans.
Jeg hadde ikke kjørt den før, og jeg bestemte meg for å ta en kjøretur.
Det var spennende, etter min lille bil.
Å se hvordan jeg håndterte den.
Jeg visste ikke at jeg kjørt på gamlingen, at jeg kjørte på noen.
Jeg visste at jeg har traff tønnene, at jeg tok svingen for fort.
Da jeg kom tilbake, vekket jeg Roger og viste ham skadene på bilen.
Det var da vi så blodet.
Jeg ble hysterisk og Roger sa at vi skulle melde bilen stjålet.
Så det gjorde vi. Vi gikk tilbake til leiligheten og ringte politiet.
Jeg visste ikke at jeg hadde kjørt på noen, da ville jeg stoppet.
Og jeg hadde ikke drukket. Jeg hadde ikke tatt en drink hele kvelden.
Var det alt?
Klokka 11.26 avslutter jeg avhøret. Legg igjen en formell uttalelse.
Jeg skal bekrefte dette med Mr. Massie. Imens får du vente her.
I en celle.
Det kommer til å glede deg, min skjønne, at jeg er frikjent.
Om den fæle, lille politimannen ringer, si at jeg er borte.
-Du liker å erte med folk, hva? -Med noen, bare med noen.
Ringer noen andre er jeg her og der, og så på lunsj med mye sprit.
-Jeg trodde at vi skulle lunsje. -Nettopp... I morgen, utvilsomt.
Hent denne for meg, er du snill. Flink elskling.
Hvorfor brukte han ikke radioen? Han så den andre bilen ved huset...
Hvorfor brukte han ikke radioen? Jeg vet ikke, jeg bare maler opp bilder.
Han går til bilen, men rekker aldri å bruke radioen.
Han går ut av bilen, og får en smell her.
Der finnes blod, men ikke noe hagl.
-Sir? -Kanskje han slo ham med kolben.
Det vet vi etter obduksjonen.
Ja, ja. Men til slutt havner han her.
Enten sjanglet han dit selv, og den andre fulgte etter ham...
-Eller så ble han båret og dumpet. -Hva ville vært poenget med det?
-Sinke oss, gjemme liket... -Jack! Mullett...
Hvem vet hva som skjer i hodet på en når man skyter hodet av noen?
Jeg vil selvfølgelig beskytte Shelbys enke.
Hun har godkjent at vi avlytter telefonen hennes-
-og jeg har en vakt utenfor huset hennes, for å holde pressen borte.
Jeg får nok de vanlige klagene på pressekonferansen.
Ja, sir. Det skal jeg gjøre.
Takk. Jeg ville møte deg.
Jeg ville si at jeg er glad for at dette med Massie er overstått.
Jenta har tilstått, jeg venter bare på at Massie skal bekrefte det hele.
Så du anklager ham for sløsing med politiets tid...
...hindring av loven, falskt vitnemål, alt jeg kan komme på.
For du, og jeg vet at han betalte piken.
-Dessverre kan du ikke bevise det. -Nei.
Ikke uten litt flaks.
Det burde være på tide å ha litt flaks. Hvem vet?
Kjøpte du sigaretter til meg?
-Kan jeg gjøre noe? -Du kan holde deg unna.
-Siden du spør... -Hold kjeft!
...av politimannen David Shelby. Eustace er en av tre mistenkte-
-for et bankran i London, der en sikkerhetsvakt ble alvorlig skadd.
Jeg kan ikke advare allmennheten nok. Mannen har en avsagd hagle...
Din jævla galning... Du skal ut herfra! Ut!
Det er ingen poeng med å vente. Gud vet når han kommer.
Hallo. Nei, det er han ikke.
Ja, takk.
-Har han gjort deg opprørt? -Ja, jeg er forbanna på ham!
-Jeg er lei for politimannen. -Takk. Det er ikke bra.
Si at jo lenger han leker, desto lenger sitter dama hans i buret.
Pysete trussel, men jeg har vært oppe hele natta og er ikke i form.
Du skulle ha spurt meg.
Jeg visste at han ikke kunne ha kjørt bilen, jeg så ham.
På Sherwood-klubben. Ikke der inne, men utenfor, i bilen hennes.
-I hvem sin bil? -Bilen hennes, sa jeg.
-Mener du miss Kings? -Ja, månedens smak. Hvem tror du?
-Hva mener du med at du så ham? -Jeg var der. Med en venn.
En annen jeg er forbanna på. Vi kranglet og gikk tidlig.
Da jeg gikk, så jeg Roger i bilen hennes.
-Han ventet vel på henne. -Hun jobbet ikke den kvelden.
Han kan ikke ha kjørt over mannen, siden han var på parkeringsplassen.
-Hvorfor fortalte du det ikke før? -Jeg ville se ham plages.
Er du sikker på at det var han? Hvorfor gikk han ikke inn?
Jeg vet ikke. Antakelig på grunn av pengene han skyldte Bowman.
3000 pund. Han må være gal.
Jeg hørte at han betalte gjelden.
-Han ga henne en sjekk. -Den hadde ingen dekning?
Det burde den ha gjort. Det fantes ikke et øre på kontoen.
Jeg burde vite, jeg skjøtter regnskapet.
Så, han skriver ut en sjekk på 3000 pund på fredag kveld.
Banken kan ikke godkjenne den før på tirsdagen på grunn av helgen.
Da har den dekning.
Hallo. Nei.
Han vil vite om tirsdag går bra. Ja, jeg skriver det ned.
Nei. Han kan ikke komme hit nå.
Ja.
Takk. Ok, det skal jeg.
Ja. Adjø.
-Vet du hva jeg tror, miss... -Hamilton.
Jeg har en teori om at all uflaks kompenseres av like mye flaks.
Er det så kalt lateral tenking?
Vil du ha en osteburger?
Æsj!
-Mullett fikk sine blomster, altså. -Du kan virkelig være ufølsom.
Kanskje jeg bør gå i pensjon.
Jeg vil fortelle et eventyr, miss King. Si ifra når jeg sier feil.
Det var en gang en snyltende prins...
...som skyldte den onde casinoheksen penger. Prinsen tenkte-
-at det ville være morsomt-
-til å betale heksen med hennes egne penger.
Så, ved hjelp av Lady Julia...
...som var vakker, og som visste mye om Tommy og Les...
...utfører han sitt triks.
Men for å holde den onde heksen fra sporet, trenger han et alibi.
Så han sørger for at den vakre Lady Julia-
-kjører landet rundt i hans vogn-
-for en masse bråk, og kaster nummerskiltet ut gjennom vinduet.
Slik at herr Purk, politiet, tar tommelen ut av munnen-
-og peker på prins Roger, som deretter medgir:
"Ja, det er jeg som er skyldig i plage for allmennheten."
Han betaler en liten bot, og har et vanntett alibi.
Men, dessverre, så kjører den vakre Lady Julia på en gammel bonde.
Prins Roger sier: "Dette gidder jeg ikke å ta på meg skylden for!"
Så han og dronningmoren bestikker...
...den vakre Lady Julia.
Nesten slutt.
Jeg har husransakelse, der finner jeg nesten 2000 pund-
-og litt annet. Jeg kan slå inn ytterdøra...
...eller så kan du gi meg nøkkelen.
-Hva holder du på med? -Jeg lette etter nøklene dine.
-Jeg er ikke blind. -De skal tømme Shelbys skap.
Hvis de finner smykkene...
-Så blir det enda verre for enka. -Det var det jeg tenkte på, ja.
-Og du tenkte å flytte på dem, hva? -Hvis de var der, ja.
Du bytter melodi oftere enn en Barry Manilow-innspilling.
Ene minuttet rynker du på nesen til meg-
-for jeg trekker et par løgner.
Neste er du en hevner, som vil bryte deg inn i Shelbys skap-
-fordi du ikke liker tyver.
Og nå viser du deg være en myk, som vil beskytte hans enke.
Jeg forstår deg ikke overhodet.
-Inn. Inn! -Herregud...
Vi har den jævelen!
Alpha Bravo. Den mistenkte kjører.
Hold dere i posisjon. Ikke grip inn. Jeg gjentar: ikke grip inn.
Inn! Inn!
-Dessert, madame? -Bare kaffe.
-Det ser godt ut, ta en bit. -Selvsagt gjør det. Vær så god.
Nei, takk. Jeg har nettopp spist stekt brød med egg.
Jeg setter meg gjerne en stund, hvis jeg får. Unnskylder dere? Takk.
Ferskenkake, takk, Michelle.
Ubehagelig dette med påkjørselen. Men nå er det hele overstått.
-Roger vet at han agerte dumt. -Jeg prøvde bare å beskytte Julia.
-Nobelt, under andre omstendigheter. -Tja, jeg... Takk, Michelle.
-Jeg forventer meg en straff. -Bravo, sir. Bravo. Kjære vene...
-Du har ikke en klokke på deg? -Nei, dessverre.
Jeg har forstått at du ikke bare betaler for den unge damens forsvar-
-men du har også satt unna en kompensasjon for offerets enke.
Du har også startet et fond for betjent Shelbys enke og barn-
-og personlig gitt et bidrag på 5000 pund.
Og så sier de at penger ikke er alt...
Jeg skal la dere nyte deres creme de menthe-frappéer.
Eller hva det er. Nettopp!
Bare én ting til...
Roger Massie, du er arrestert for ran av Sherwood-klubben-
-sent forrige mandagskveld. Din medforbryter har tilstått.
Du må ikke si noe, men alt du sier-
-kan komme til å brukes som bevis. Skjønner du?
-Gjør du det? -Ja!
Unnskyld, det pleier å være et sjokk.
Det er ikke travelt, sir. Spis opp desserten.
Sørg for at de holder seg unna.
-Hvilket hus? Noen gissel? -Nr. 25. Ektefellene Darbon, eierne.
-Er alle evakuert? -Familien i nr. 36 nekter å dra.
Nekter? De har ikke noe valg. Få dem ut, jeg bryr meg ikke om hvordan.
Ja, sir.
Vær så god.
Ok... Dere vet posisjonene. La meg gjøre dette veldig klart.
Han skjøt en av oss, men ikke ett skudd, om det kan unngås. Forstått?
Nei... Det tar et par minutter.
Jeg tuller ikke, så ikke tull med meg, bare fiks det! Hysj!
Du ville snakke med meg?
Et gissel er blitt syk. En kvinne, hun lider tydeligvis av astma.
Jim Allen har overtalt ham til et bytte. To gisler mot en av oss.
-Han vil ha deg. -Jeg som tenkte å legge meg tidlig.
Han kan tydeligvis...
-Han kan stole på deg. -Det nøt du å si, eller hva?
Hvis du går inn, prøv å overtale ham til å komme ut med hendene oppe.
Jeg som tenkte å overtale ham til å dra på ferie med meg.
Noen som har en vest?
Bra. Han er på vei. Her kommer han.
Han er på vei, ser dere ham? La ham komme, bare.
Ronnie? Det er meg, Jack Frost. Hvor er du?
Jeg har gått oppover trappene. Jeg er alene.
Jeg kommer inn.
Ok...
Slipp dem nå. Det var avtalen.
Mr. Darbon? Jeg vil at du går strake veien over gresset.
Ta det rolig, det er ikke hastverk. Alt kommer til å bli bra.
Da så... Hva handler dette om, Ronnie?
Jeg vil ha en bil med bensin og at de forsvinner herfra!
Ikke vær dum, Ronnie. Det vet du at du aldri kommer til å få.
Ok... Greit! Vil de ha andre omstendigheter, skal de få det!
Kom igjen, jævler!
Hør etter nå. Jeg har gjort mye dumt...
...men jeg drepte ikke snuten. Jeg var hos Bett, dritings.
Har du sett henne? Man må være drita for å være i samme rom!
Jeg forlot ikke huset før jeg så det på TV!
Spør henne, så sier hun det.
Hvis du er uskyldig, Ronnie... Hva gjør vi her da?
De tror at jeg har skutt en snut, en av dere!
Hvis jeg viser ansiktet mitt, så - pang!
De kommer til å skyte et stort hull gjennom meg.
Folk blir redde. Derfor hadde vi med det i banken, man går inn og - pang!
Man setter en i taket, de blir redde og gir pengene kjapt.
Derfor hadde vi rifla. Inn og ut, fort.
Vi ville ikke skade vakten. Han ville spille helt, og det gikk galt.
Forresten var det ikke jeg som gjorde det. Jeg ville ikke skade noen!
Da vil du ikke skade meg, eller hva?
Så legg fra deg geværet, før det skjer en ulykke.
Jeg drepte ikke snuten, sier jeg!
Greit. Jeg tror deg, Ronnie.
Det gjør jeg. Jeg tror deg.
Ja... Men det gjør ikke de.
Du stoler på meg. Du ba om meg, for du tror at du kan stole på meg.
Jeg er forbannet redd!
Jeg vil ikke at du skal skade deg, og jeg vil ikke bli skadet.
Så...
Vi går ned og ordner dette.
Best at du ikke svikter meg. Jeg advarer deg, hvis du har lurt meg...
Hvis de gjør noe dumt, så skyter jeg huet av deg. Det gjør jeg!
Herregud...
Er du ok?
Ja... Jeg har det bra.
Obdusenten vil treffe meg. Han tror han har noe på Shelby.
Vil du bli med? Eller har du sett tilstrekkelig med lik i dag?
Nei. Jeg tapte uansett.
-Hva mener du, "Det stemmer ikke"? -Shelby ble skutt i bakhodet.
Det stemmer bra, men dette... Dette utgangshullet.
Det stemmer ikke med et haglegevær.
Så jeg tok noen røntgenbilder.
Se her. Foruten haglet så finnes det metallfragment.
-Her og her. Ser dere? -Ja. Så hva mener du?
Jeg må ta flere prøver, men jeg mener at han ble skutt to ganger.
En gang med en rifle eller en pistol, og så med haglegevær.
Ved ulike tidspunkter, av ulike personer?
Det sier jeg ikke. Så vidt jeg kan se, ble han skutt i hodet to ganger-
-med forskjellige våpen. Jeg vet ikke om det var to skyttere.
Hvorfor skal samme mann skyte ham to ganger med forskjellige våpen?
Det er din jobb. Men det antyder at det andre skuddet ble avfyrt-
-for å skjule det første.
Jeg så mannen rette geværet mot førstebetjenten.
Førstebetjenten hevet hendene, som for å beskytte seg.
Jeg tror at han skrek noe samtidig.
Jeg mente at hans liv var i fare, så jeg skjøt.
En full etterforskning kommer selvsagt, og mange spørsmål stilles.
Som seg bør. Jeg kan ikke late som om jeg ikke håpet på en noe...
...lykkeligere slutt på denne historien.
Men du kan regne med min fulle støtte.
-Og hele avdelingens støtte. -Ja, sir. Takk, sir.
Mr. Mullett vil treffe deg.
Åpne den.
Åpne den, sa jeg.
En veritabel David Bailey, eller hva?
Hæ? Jeg forstår ikke.
Å se bilder av kona di, sånn...
Det må ha vært fælt for deg.
Du forstår.
Du drepte ham, eller hva?
Du skjøt ham med pistolen din...
...og så skjøt du ham med et haglgevær...
...for at det skulle se ut som at vår venn Eustace hadde gjort det.
Jeg skal bevise at det var det du gjorde.
Akkurat nå har jeg bare en masse "hvis", "men" og "kanskje".
Men når jeg finner kula...
Når jeg matcher den med din pistol...
...som jeg kommer til å gjøre...
...skal jeg rive deg i filler.
-Jeg reddet livet ditt! -Gjorde du det?
Gjorde du virkelig det?
Førstebetjent!
Der har du den.
-Den der blir du fornøyd med. -Jeg?
Jeg er overlykkelig.
Mr. Frost? Mr. Frost!
Unnskyld meg. Jeg tok helt feil om mine smykker.
De skulle lese av måleren, og man hører så fryktelige ting nå...
Jeg ba hjemmehjelpen om å legge dem under madrassen.
Jeg håper at jeg ikke forårsaket problemer.
Det er så lett at man drar forhastede konklusjoner, eller hva?
Ja, det er det virkelig.
-Hopp inn, så får du skyss hjem. -Takk så mye.
Tekst: Siri-Ann Dønnestad www.sdimedia.com