Avskyr alla de här skorna?
Ja, men ingen tittar på dem, så länge du har den där avslöjande klänningen.
- Berätta! - Det är hennes första dag.
- Du får inte bråka med henne. - Jag kan väl vänta en dag.
Du måste komma på min kusin Alberts svensexa - botanisten.
Botanister är såna töntar.
Är det där en dinosaurieslips?
God morgon. - Rachel, jag har med mig väskorna.
Det måste ta tid att hitta nycklarna.
- Tack, snälla du. - Ta den med sköldpaddorna.
Sköldpaddor skrämmer mig och det klarar jag inte i dag.
Ta det lugnt, det kommer att bli bra. Jag kan bjuda dig på lunch.
Tack, men jag ska gå med Mark.
- Den Mark som fixade jobbet? - Det ger tur första dagen på jobbet.
- Är det här en lunchlåda? - Nej, en handväska med termos.
- Kommer du på fredag? - Ja, men varför är jag bjuden?
Albert har inga vänner, men han ser fram emot svensexan.
Jag tror att han gifter sig bara för att få se en strippa.
En strippa på en svensexa, så banalt. Skaffa fram en trollkarl i stället.
Om trollkarlen kan öppna min öl med stjärten, så är det okej.
VÄNNER
Hon ska äta lunch med honom.
Ni skulle se vilken kram hon gav honom och han är verkligen snygg.
- Vad ska jag göra? - Inget.
Du måste dölja dina känslor. Och gapa inte så mycket.
Ja! Gissa vem som ska provsjunga till en Broadwaymusikal!?
Jag skulle vilja säga "du", men det är alldeles för lätt.
Det är jag och det är en musikal på boken "Två städer".
Jag ska sjunga "New York, New York" och...
Left My Heart in San Francisco".
Jag tror inte att du får välja städerna.
Det är mr Dickens som väljer.
Vem?
- Jag tar fram librettot. - Vad?
- Sammandraget. - Okej!
Vad?
Stilnumret, fakturanumret och leveransdatum.
- Några frågor? - Vad får vi för rabatt?
- Tjugo procent- - Jag älskar det här jobbet.
- Mitt första samtal. - Jag tar det.
Rachel Greens kontor.
- Är Rachel där? - Vem kan jag hälsa ifrån?
- Det är Ross. - Ross?
Som i Ross och Rachel.
- Hej, det är Mark. - Hej, Mark.
Vänta lite. - Det är Ross.
Hej, älskling.
- Varför svarar Mark i din telefon? - Han fånar sig bara.
Jättekul. Varför fånar han sig inte på sitt eget kontor?
Det är hans kontor också. Vi är Joannas två assistenter.
Vad ska hon med två assistenter till? Hur lat är hon egentligen?
Vad har jag gjort? Jag skickade 3000 behåar till personalavdelningen.
- Mark, jag behöver dig. - Hej då.
Ross!
Förlåt, älskling, jag skulle slå ett annat nummer.
Jag bytte om på en halv minut. Ta för dig nu.
- Det tänker jag inte göra. - Då gör jag det.
Gå nu.
- God natt, Julio. - Adios.
- Titta, någon har glömt en bok. - Det är min.
- Vad läser du? - "Ondskans blommor" av Baudelaire.
- Har du läst den? - Har jag läst den?
Nej, tycker du om den?
Jag trodde det var nåt att ha men översättningen är inte bra.
Du är poet men det är inget du vet.
Jag är faktiskt poet.
Då vet du det alltså.
Vad skriver du om?
Sånt som berör mig. Skuggan av ett träd.
Ett barn som skrattar.
- Den här läppen. - Min? Den här?
Jag skulle kunna skriva ett epos om den läppen.
Hur skulle det låta?
Det rimmade inte...
...men jag gillade det.
Underbart, verkligen underbart.
Vi vill att du kommer tillbaka på lördag.
Toppen! Jag kommer.
Glöm inte att ta med skor till dansprovet.
Min agent sa, att det inte var en dansroll.
Det är lite dans i alla rollerna, och med din bakgrund blir det lätt.
Tre år hos Twyla Tharp?
Fem år med The American Ballet Theater?
Alla ljuger i sina resuméer. Jag var ingen "Zoom" -unge, heller.
- Kan du dansa över huvud taget? - Ja, jag kan dansa.
Nej! Nej! Nej!
- Vad är det där? - Det ser fånigt ut utan musik.
Jag måste svara, men nej.
Jag behöver en strippa och du lär syssla med sånt.
Vad gör du för den där extra hundringen?
Ska jag ta med vindruvorna?
- Hur var kvällen med Julio? - Helt otrolig.
Han är sexig och smart, vilket gör honom ännu sexigare.
När vi höll på som bäst slutade han och skrev en dikt.
Jag skulle inte kunna sluta om jag träffades av en meteor.
Vi har vår strippa. Miss Crystal Chandelier.
Om man ger en unge ett sånt namn är det klart att hon blir strippa.
Han glömde ta dikten med sig.
Jag vet inget om poesi, men visst är det här bra?
"Den tomma vasen, genomskinlig skönhet."
Läs tyst.
- Det är riktigt bra. - Det tycker jag också.
Jag är så glad att ni gillar det.
Jag är inte klar.
Ge mig den, när du är klar.
Herregud, stackars Monica. Han var med henne när han skrev det.
"Behållaren är så ljuvlig där den står tom."
"Nu när jag rört vid dig tycks du mig än tommare."
Han tycker att Monica är tom. Hon är den tomma vasen.
- Tror du att han menade så? - Absolut.
Och hon som var så lycklig.
Klar.
- Har du Ralph Lauren-filen? - Ja, den är...
- Vad är det där? - Från Ross. Ett gosedjur.
Någon vill att alla ska veta att du har en pojkvän.
Nej, det är inte så, han är bara romantisk.
Ursäkta, är ni Rachel Green?
Vi vill gratulera till ditt nya jobb
Det dröjer inte förrän du är boss
Och vem ska alltid va' ditt stöd? Jo, din käre pojkvän
- Det är fint att ha en pojkvän - Jo, din käre pojkvän Ross
Jag är verkligen sårad.
Det var inget annat än kärlek som fick mig att skicka allt det där.
- Sårad. - Jag fattar.
Kan en kille inte skicka barbershop- sångare till sin tjejs kontor längre?
Snälla du, det var tydligt att du markerade ditt revir.
Du kunde lika gärna ha pissat runt mitt skrivbord.
Det skulle jag aldrig göra.
Jag vet nog. Mark förklarade att det är sånt som killar gör.
Om Mark sa det, då är Mark en idiot.
- Mark är ett geni. - Varför?
I stället för att stöta på henne blir han hennes förtrogne.
Nu går hon till honom och klagar på dig.
- Vad ska jag göra? - Skicka henne ett gosedjur.
Nej, det har du redan gjort.
Du måste gå dit och överraska henne.
- Jag vet inte. - Sitt här och snacka med oss.
Under tiden snackar hon med honom.
Han är så känslig, och hon tänker att han kanske är rätt kille.
Innan du vet ordet av, är hon med honom, och du bara... "Åh, fan".
Och han bara... "Ja!"
Och vi bara... "Åh, grabben".
Och snart är du bara... "Hej".
Och "Jag kan inte gå, Rachel och Mark är kanske där."
Och vi bara..."Nu får du komma igen, det har gått fyra år."
Han kan måla upp en bild.
- Här är Shelley Segal för december. - Jag har något till dig.
- Mark... - Rachel vet.
Ja, men ändå...
Jag kan inte låta bli. Jag är galen i dig.
Det är så gulligt.
Det är kanske inte helt korrekt, men jag vill bara röra vid dig.
Det är ingen här, kyss mig.
- Nu räcker det! - Vad är det?
- Det ska jag tala om. - Ross!
Jag har varit i butiken i tjugo minuter och försökt köpa en slips.
Vad ska man göra för att bli betjänad?
Hej, Rachel.
Joey! Joey Tribbiani!
Jag har problem. Min dansledare kan inte ta sig ifrån Long Island.
Blir det ingen provdans, då?
Eftersom du har störst erfarenhet, får du lära dem stegen.
Det är lätt. Det är hand, hand -
- huvud, huvud, pas de bourée, en stor piruett, rond de jambe.
Steg, steg och jazzhänder.
- Steg, steg och jazzhänder? - Ha det så kul.
Vad är det du slår in?
Titta vad jag köpte till Julio.
- Det är en vas. - Ja, precis som i dikten.
Inte precis som den i dikten.
- Vad menar du? - Du sa att du inte förstod poesi.
Jag är alltså en tom vas?
Jag läser inga svåra böcker.
Jag skriver inte dikter om en sak och menar en annan.
Jag blir upphetsad av dumma saker, som "People Magazine".
Och den senaste katalogen, men jag är inte tom.
Jag bryr mig om mina vänner. Du har ingen rätt att döma mig.
Dikten handlar inte om dig.
Den tomma vasen är inte du, mitt vackra barn.
Det är så sorgligt att du tror det.
- Förlåt, min väninna... - Den handlar om alla kvinnor.
Alla amerikanska kvinnor.
Känns det bättre nu?
Då sätter vi igång!
- Nej, nej... Vad var det? - De kan inte bättre.
Snälla ni...
Gör det en gång till men titta först på Joey.
Visa hur det ska göras.
- Var svensexan kul? - Ja, titta vad jag fick.
Hon har kläder på sig, va?
Man trycker här, och hon är naken.
Tryck igen, och hon är påklädd. En affärskvinna.
Hon går gatan fram och plötsligt är hon naken.
Jag behöver vara ensam med min penna.
Förlåt, jag var en idiot.
En stor idiot.
Du måste förstå att det här med Mark är svårt för mig.
Varför är det svårt? Vi har varit tillsammans i ett år.
Jag var tillsammans med Carol i åtta år och förlorade henne.
Om det är möjligt, så älskar jag dig ännu mer.
Det är svårt för mig att tro att ingen tar dig ifrån mig.
Låt det bli mig.
Älskling, du är så rar.
Men jag tycker, att om två människor älskar och litar på varandra -
- som vi gör, så finns det ingen anledning att vara svartsjuk.
Jag måste gå. - Hej, Chandler.
Pennan börjar bli trist, kan du skaffa lite porr?
- Vart ska du? - Ben och jag ska leka med några.
- Med vem? - Kvinnan jag träffade på festen.
Var det en kvinna...
Strippan?
Ska du leka med en strippa?
Jag måste skaffa mig en unge.
Ja, vi började snacka efter att hon gjort sin grej.
Hon har en grabb i Bens ålder och vi ska ta dem på barngympa.
- Är hon gift? - Nej.
- Är du svartsjuk? - Nej.
Men jag förstår inte varför hon måste leka med dig.
Har hon inga andra strippmammor att vara med?
Du är så svartsjuk.
Jag är inte svartsjuk. Det här handlar om människor...
...som känner vissa saker... för strippor.
- Jag älskar dig också. Hej, då. - Vänta.
Den kyssen glömmer han inte på flera timmar.
Eller också tände du honom och skickade honom till en strippa.
- Finns det en Julio här? - Jag är Julio.
Herr Pretentiös, du tror att du är bäst
Ingen läser dina dikter du jobbar på ett fik
Att kvinnor skulle jaga dig är bara fantasier
- Du är full av skitsnack - Ingen gillar skitsnack
Dessutom är du dålig i sängen
[Swedish]