DEN HEMLIGHETSFULLA TRÄDGÅRDEN
Jag heter Mary Lennox.
Jag föddes i Indien.
Det var varmt och egendomligt-
-och ensamt i Indien.
Jag trivdes inte.
Den enda som tog hand om mig-
-var min tjänsteflicka, min ayah.
Mina föräldrar ville inte ha mig.
Mor brydde sig bara om fester-
-och far hade sina militära plikter.
Jag fick inte vara med på festerna.
Jag såg på från mors sovrum.
Jag var arg, men jag grät aldrig.
Jag kunde inte gråta.
Jag glömde min solfjäder. Du behövde inte följa med.
Mina föräldrar tänkte bara på sig själva.
De tänkte aldrig på mig.
Om jag bara hade vetat-
-att jag snart skulle mista dem för evigt.
Jordbävning!
6 månader senare
Anhöriga till de föräldralösa barnen från Indien ombedes gå till kaj 2.
Nu är vi här, Mary!
Hon är så tjurig. Hon grät inte när hennes föräldrar dog.
"Fröken Mary, trilsk liten tös..."
Nummer 40 och 41,
Timothy och Thomas Burke.
Mina gossar...
Nummer 43, Mary Lennox.
Mary, Mary, trilsk liten tös
Odlar i trädgårn sin
Silverklockor
Ringblomsdockor
Och snäckskal i hundratal
Nummer 43...
Mary Lennox.
Gå åt sidan, är du snäll.
Mary Lennox?
Är det Mary Lennox?
Nummer 43.
Ja, Mary Lennox.
Jag ska hämta henne.
Mitt namn är fru Medlock, husmor på Misslethwaite Manor...
...hos lord Archibald Craven,
flickans morbror och förmyndare.
Vilken besynnerlig, fjär liten tös.
Inte mycket att se på.
Modern var en skönhet.
Det har inte gått i arv.
Hon kan nog växa till sig med åren.
Barn förändras.
Då måste hon förändras en hel del.
Inte får hon hjälp på Misslethwaite.
Det är synd att inget annat fanns.
Din morbror lär inte besvära sig.
Sanna mina ord.
Han gör sig inte besvär för någon.
Att ha puckelrygg är illa nog-
-och sen måste hon gå och dö.
Din moster är död. Berättade inte din mor det?
Underligt.
Att inte berätta att ens tvillingsyster dött.
Mor hade inte tid att berätta något.
Äntligen...!
Där ligger Misslethwaite.
Du får gå raka vägen i säng...
Din frukost.
Jag är ju inte klädd.
Du kan klä dig när du har ätit.
Vem ska klä mig?
Kan du inte klä dig själv?
Det gjorde min ayah.
Dumheter...!
Stora flickan.
Bärs barnen runt i korgar i Indien?
Hur understår du dig att tala så till mig!
Här blir du inte buren nånstans.
Vi har nog att göra som det är.
Du får ta hand om dig själv.
Här finns hundra rum - det här är ditt!
Din morbror lär du inte få träffa.
Du får inte röra något eller gå runt och snoka.
Huset kändes dött, -
-som om en förbannelse vilade över det.
Det såg precis ut som mors rum.
Det måste ha varit min mosters.
Toalettborden såg likadana ut.
De hade t.o.m. tvillingelefanter.
Mor.
Vad gör du? Jag sa ju åt dig!
Jag hörde någon gråta.
Hundar.
Nej, jag hörde någon som grät!
Det gjorde du inte alls!
Nu stannar du här, annars örfilar jag upp dig!
Goddag.
Jag har lite mat med mig.
Hon har inte rört gröten.
Ville hon inte ha den?
Är du min tjänsteflicka?
Jag är fru Medlocks, -
-och hon är lordens.
Men jag ska göra husans sysslor och passa upp lite på fröken.
Då är du min tjänsteflicka.
Du är verkligen underlig.
Det vet jag väl.
Fru Medlock gav mig platsen av godhet mot min mor.
Det hade aldrig gått för sig om det funnits en fru på godset.
Då hade jag inte fått lämna köket-
-och aldrig fått gå upp hit.
Sluta!
Vad tar du dig till?!
Det är väl skoj att bli kittlad.
Vilken vill fröken ha?
Den svarta, -
-den svarta eller den svarta?
Ser du illa?
De är ju svarta allihop.
Mig skrattar man inte åt, piga.
Jag heter Martha.
Jag lovar att inte kittlas.
Hur klär man sig i Indien?
Jag trodde hon skulle vara en inföding.
Vad trodde du, sa du...?!
Din dumma gås!
Jag har inget emot infödingar.
Alla är vi människor.
Jag har ingen sett.
Jag såg fram emot att möta en.
Ni vet inte ett dugg, nån av er!
Snälla rara.
Var inte arg.
Jag vet inte ett dugg om nånting,
som fröken sa.
Förlåt mig.
Jag är så simpel och pratar för mycket.
Jag ber om ursäkt.
Jag vet inte när frökens morbror vill träffa henne.
Fru Medlock sa att han inte vill träffa mig.
Men det gör han.
Din morbror har skjutit upp mötet.
När får jag träffa honom?
I morgon?
Nej, då har han rest.
Sen frun i huset dog för tio år sen-
-vill inte lord Craven träffa någon.
Ingen kan lindra hans sorg.
Han håller sig oftast hemifrån.
Stackarn.
Det talas om en förbannelse.
Ta på tröjan. Det är kallt ute.
Jag har ju ingen att leka med.
Ingen att leka med...?!
Dra ner den, då.
Dickon, min bror, -
- är ute på heden alldeles ensam timmar i sträck.
Det är så han blivit god vän med alla sina djur.
Vem?
Dickon, -
-min lillebror.
Dra ner den!
Han är så nyfiken på fröken.
Vad håller du på med?
Där är hon ju!
Jag började undra.
Du visste mycket väl var jag var.
Och så halsduken.
Så, ja...
Nu kan hon gå ut.
Jag ser ingenting.
För att komma till trädgårdarna-
-måste hon gå dit-
-och runt huset.
Kila iväg nu, och ha riktigt skoj.
Vad ligger på andra sidan?
En trädgård till?
Var är ingången?
Hallå!
Var är ingången till den andra trädgården?
Den med murgrönan. Jag såg ingen ingång.
Det finns ingen.
Det måste finnas en nånstans.
Där har ingen varit på tio år.
Varför inte det?
När hon dog gav herrn order om att stänga den för all framtid.
Vem dog?
Min moster dog.
Det var hennes trädgård, eller hur?
Titta på mig...
Svara, då!
Det är upprörande att bli behandlad så här.
Honom kan ingen hålla därifrån.
Nu är han den ende som tar sig ditin.
Du kan väl visa mig-
-ingången.
Vem där?
Han hatar den!
Varför hatar han hennes trädgård?
- Vi får inte prata om det. - Varför inte det?
Jag har en present till fröken.
Mor skickade med det.
Vad gör man med det?
Hade ni bara elefanter och tigrar?
Hade ni inga hopprep...?
Titta hur jag gör.
Försök nu.
Tack, Martha. Tacka din mor.
Fröken är allt bra underlig.
Andra barn-
- ...hade gett mig en puss. - Vill du det?
Vad är det?
Ge sig iväg nu, fröken Mary.
Jag har aldrig hoppat hopprep förr.
Han är då imponerad.
En sån fräck liten kanalje...
Jag begriper inte varför-
-men han vill bli hennes vän.
Vill han?
Jag har aldrig haft vänner.
Det kan jag tro.
Visa mig var ingången är.
Tack, rödhaken.
Jag behöver fler... Martha!
Hämta omslag och handdukar!
Har du sett vad jag hittat, lilla rödhake?
Fröken äter ju riktigt duktigt.
Det smakar gott i dag.
Lyssna...!
Hörde du?
Det är vinden.
Ibland tror man att nån gått vilse på heden-
-och gråter.
Stackars lilla Betty Butterworth...
...köksflickan.
Hon har sån tandvärk.
Du måste hjälpa mig, Martha. Se till att flickan kommer ut!
Sotis!
Du skrämde honom.
Skrämde jag honom...?
Han gör dig inte illa.
Han biter mig säkert.
Han är ju smutsig.
Nej, han är len. Känn.
Jag vågade.
Så, fröken Mary.
Du är Marthas bror, Dickon.
Rödhaken har väntat på dig.
Djuren berättar sina hemligheter för mig.
Han skulle väl inte avslöja min?
Om vadå?
En trädgård.
Jag har stulit en trädgård.
Den kanske är död.
- Jag vet inte. - Det gör jag.
Lova att inte berätta nåt.
Jag lovar.
Inte för nån?
Inte en levande själ.
Det är en hemlig trädgård.
Jag kan bevara en hemlighet.
- Kan du se om den lever? - Ja då.
Vänta här.
Den är inte död.
Den är lika levande som du och jag.
Här är den kvick.
Ser du det gröna?
Kvick?
Vad betyder det?
Levande.
Full av liv.
Det blir så mycket rosor i sommar-
-att du lär tröttna på dem.
Min mor och moster satt här.
Det sägs att det var så hon dog.
Hon föll av den.
För första gången sen jag kom hit från Indien-
-drömde jag om mor.
Hon var här, -
-i trädgården, -
-och trädgården var en djungel.
Kom till mig.
Är du ett spöke?
Nej. Är du det?
Vem är du?
Vad gör du här?
Jag bor här.
Vem är du?
Herrn i huset, när far är bortrest.
Din far?
Det är min morbror.
Ingen sa att han hade en son.
Kom hit.
Vad heter du?
Mary Lennox.
Vad heter du?
Colin Craven.
Våra mammor var tvillingsystrar.
Tvillingar?
Det har ingen berättat för mig.
- Varför grät du? - Jag kan inte sova.
Fluffa till kuddarna åt mig, kusin Mary.
Kuddarna.
Lakanen har snott sig.
Jag vet inte hur man gör.
Jag hämtar Martha eller fru Medlock.
Varför inte det?
Du får inte vara här för Medlock.
Hon är rädd att jag blir upprörd...
...och ännu sjukare.
Då går jag.
Stanna!
Hur gammal är du?
Tio.
Vi är lika gamla.
Hur är din mor?
Hon är död.
Min är också död.
Ser du snodden?
Dra i den.
Det är mor.
Far vill inte se mig-
-för jag är inte ett dugg lik henne.
Men du är lik henne.
Varför har du ett draperi där?
Hon ler för mycket.
Ler för mycket?
Hur kan någon le för mycket...?!
Ibland hatar jag henne.
- Hon dog när jag föddes. - Dog hon inte i sin trädgård?
Vilken trädgård?
Bara en trädgård.
Det finns så många här.
- Gör det? - Ja.
Går du aldrig ut?
Aldrig.
Vad är det för fel på dig?
Jag ska dö.
I vad?
Allt.
Jag har legat här hela livet.
Kan du inte gå?
Du är väl verklig?
Mina drömmar är så verkliga.
Ska jag nypa dig som bevis?
Där ser du.
Vet du att man ska rensa ogräs?
Nej, men den såg ut att kvävas.
Det är en lilja: "Indiens kejsarinna".
De här lökarna är också liljor.
Vi kan plantera dem runt henne.
Hon får alldeles egna hovdamer.
Precis som i ramsan:
Fröken Mary, trilsk liten tös
Odlar i trädgårn sin
Silverklockor, ringblomsdockor
Och snäckskal i hundratal
På båten hit retade de mig med den sången.
Jag var inte alls trilsk.
Jag har träffat min kusin.
Har du sett Colin?
Känner du till honom?
Det gör alla, -
-men nästan ingen har sett honom.
Hans mor dog när han föddes.
Hon föll av gungan.
Han föddes för tidigt.
Han ser inte alls ut som du.
Hans kinder är kritvita.
Vitare än de här hårstråna.
Det är rötterna...!
Plantera den.
Den ska växa uppåt.
Så tröttsamt att vara inomhus.
På tok för instängt!
Jag svimmar om jag inte får ljus och frisk luft.
Vi kan ju öppna fönstren.
Nej, gå därifrån!
Rör dem inte.
De är fastspikade.
Mina lungor tål inte sporerna.
De finns i luften och när man andas-
-får man ner dem i lungorna.
Innan jag gick ut i friska luften var mitt hår alldeles risigt.
Hår är dött.
Hur kan det då fortsätta växa när man har dött?
Inte ditt, du blir nog skallig.
Var inte fånig.
Jag dör innan jag hinner bli skallig.
Jag får puckelrygg som far-
-och sen dör jag.
Du pratar jämt om döden.
Alla tror att jag ska dö.
Om jag var du skulle jag vägra.
Ta på det.
Alla måste ha såna, säger Medlock.
- Hon är ju inte här. - Sätt på det.
Det kliar.
Jag står inte ut! Du fick ju inga baciller i går!
Sätt på munskyddet!
Sluta bete dig som en raja med juveler överallt!
Jag säger vad jag vill till dig.
Vart ska du gå?
Ut, till Dickon.
Han kan tämja djur som indierna-
-och han kan allt om trädgårdar.
Känner han till mors trädgård?
Du sa att mor hade en trädgård.
Han vet väl inget. Den är stängd.
- Jag kan få den öppnad. - Gör inte det!
Om du får dem att låsa upp dörren-
-är det ingen hemlighet längre.
Det är ju mycket bättre om det är en hemlighet.
Du kan väl inte ens bevara en hemlighet!
Unge herrns maskin till benen...
Jag vill inte.
Nu ska vi inte vara såna.
Det är viktigt för cirkulationen.
Jag har rena nattskjortor också.
Hans far kommer hem i dag.
Han vill inte träffa mig.
Det kanske han gör.
Maskinen...!
Jag glömde örterna.
Jag kan hämta dem.
Nej, sist tog du bara rötter och nästan inga blad.
Vad gör fröken Mary där?
Var är munskyddet?
Om fru Medlock får veta...
En sån katastrof!
Då får du aldrig komma hit!
Du är ju herre i huset när din far är borta...
Gå härifrån!
Hon tror att jag trotsat henne-
-och avskedar mig!
Snälla, gå!
Hans nåd är hemma!
Följ med här.
Fröken Mary.
Lugn.
Kom.
Du behöver inte vara rädd.
Kom.
Herre Gud...!
Dina ögon, -
-de är så väldigt...
Jag hade ingen aning.
Vänta lite.
Jag fick aldrig något fotografi.
Mor hann aldrig gå till fotografen.
Medlock vill skicka dig till en internatskola.
Låt mig få stanna.
Jag gör ingen förnär.
Hur skulle du kunna göra någon förnär?
Det finns inget för ett barn här.
Jag behöver inte mycket.
Bara...
Skulle jag...
Skulle jag kunna få en bit jord?
En bit jord?
Att plantera frön i.
Odla saker.
Ta din bit jord...
...men vänta dig inte att det ska leda nånvart.
Får jag ta en bit var som helst?
Var som helst!
Nu kan du gå...!
Adjö...!
Jag blir bortrest till vintern.
Han sa att jag fick en bit jord!
Vem då?
Min morbror, han sa ja! Jag får plantera frön var jag vill!
Blå blommor, rosa, -
-lila, gula.
Blåklint, fingerborgsblommor - vad vi vill!
Det regnar.
Regnet får blommorna att växa.
När det regnade i Indien berättade min ayah sagor för mig.
I en av dem fanns en gud som påminner om dig.
De var tvungna att gömma honom-
-så att ingen skulle se honom.
- Varför det? - Hans farbror ville döda honom.
Han hade drömt att guden tog över himlen.
- Var gömde han sig? - Hos några kor.
Var han olik andra människor?
Bara på insidan.
I hans hals syntes hela universum.
Det får inte plats i någons hals...!
I hans fick det plats.
Hur då?
Då måste han ju ha varit större än hela universum.
Du sa att han såg ut som alla andra.
Insidan var annorlunda.
Det är ju ologiskt.
Det är innebörden som räknas.
Det är ju löjligt.
- Nej, ett underverk. - Så dum är du väl inte.
Jag är inte dum!
Du förstår inte!
Gå inte!
Du skulle bara våga!
Gör inte jag?
- Då får de släpa in dig igen. - Säger rajan det...?
Då vägrar jag ens att se på dig-
-och ser ner i golvet i stället.
Då berättar jag ingenting för dig.
Inte ens att jag träffat din far.
Det gör du visst.
Berätta.
Mig kom han inte till.
Han tycker inte om mig.
Mig tycker han om.
Han är min far!
Du är jämt så ohövlig.
Det är jag inte!
Jo, sur också.
Du öppnar inte ens fönstren och släpper in solen.
Det regnar ju!
Annars skulle jag kanske göra det.
- Du har aldrig gjort det förr. - Förr, ja.
Och jag är inte alls sur.
Tänker han nånsin träffa Colin?
- Han är rädd att hålla av honom. - Sin egen son...?
Ibland sitter han ensam en hel vecka.
Colin vill ju träffa honom.
Ibland sitter han ännu längre.
Längre än en vecka?
För tio år sedan, -
- när hustrun dog, låste han in sig i över en månad.
Colin var så klen. Alla trodde att han skulle dö.
Hans far hade inte orkat mista honom också. Han led redan så.
Min arma gosse.
Den natten slutade det regna, våren kom till Misslethwaite.
Min stackars morbror flydde, -
-som om det var våren han flydde ifrån.
Medlock har åkt!
Det fungerar.
Vänta, Dickon!
Det fungerar!
Kom och hjälp till!
Det är jättevackert, Colin! Känner du det?
Jag kommer!
Sporerna... Ser du dem?
Hjälp mig!
Lägg honom på sängen.
Lugn, unge herr Colin! Lugna sig!
Se om fru Medlock är tillbaka.
Lugna sig...!
Gå inte in.
Han är alldeles ifrån sig. Gud vet vad han kan ta sig till!
Det struntar jag i! Han är så bortskämd!
Nån måste få slut på det!
Sluta! Jag hatar dig!
Alla hatar dig!
Du är så fruktansvärt självisk!
Inte lika självisk som du!
Jag är sjuk!
Ingen som är sjuk kan skrika så!
Jag ska dö!
Vad vet du om döden?
- Mor dog! - Båda mina föräldrar dog!
Jag kommer att få puckelrygg som far!
Det är unge herr Colin...
Kvicka dig på, John.
Det är benen som sticker ut.
Du är så mager.
Vad i Herrans namn?
Låt bli honom, otäcka jänta!
Jag ska inte göra honom illa!
Hjälp till!
Håll upp armarna!
Stoppa henne!
Han har ingen puckel!
Släppte du in henne?!
Du har trotsat mig!
Du kan ge dig av!
Jag berättade inget!
Vad håller ni på med?
Jag skickar iväg er om ni avskedar henne!
Gå härifrån! Jag vill vara ifred med min kusin!
Förlåt?
Jag befaller er att lämna rummet.
Befaller mig...?
Ja. Ut!
Jag ska, -
- om så bara för att hindra honom från att skrika så förfärligt.
Men jag lovar...
Jag kanske inte är sjuk.
Nej då...
...du är bara klen.
Kan jag gå ut?
Trots sporerna?
Sånt vet jag ingenting om.
Om jag gick ut-
- kunde vi kanske hitta ingången till mors trädgård.
Och då-
-skulle vi kunna gå ditin.
Vad är det?
Jag vågade inte berätta.
Jag var rädd att jag inte kunde lita på dig.
Jag har varit där.
Jag hittade nyckeln för flera veckor sen.
I dörröppningen ser man ingenting.
Sen går man nerför en stentrappa.
När man kommer ner är man omgiven av blommor.
Varje dag slår nya ut.
Det är ett underverk.
Djuren föder ungar...
Jag ska ut i min stol.
Om jag trivs i friska luften-
-kanske jag gör det varje dag.
Inte varje dag, väl?
Ingen får vara i närheten.
Inget tjänstefolk, inga trädgårdsmästare. Förstått?
Vad säger man i Indien-
-när man vill att folk ska gå?
Man säger:
"Det var allt. Ni kan gå."
Det var allt.
Ni kan gå.
Kom ihåg vad jag sagt.
Det är mycket viktigt.
Medlock stannar här.
Men, unge herr Colin...
Ta av de där fåniga skydden!
De gör väl ingen nytta nu!
Är det dina djur?
Nu är det fritt fram.
Fortare, Dickon!
Nu är vi här.
Jag önskar jag kunde hjälpa till.
Snart har vi lärt dig gå.
Gå...?
Tror du jag kan det?
Du har väl ben som alla andra.
Jo, men jag trodde inte...
Blunda, Colin.
Är jag framme?
Snart.
Nu.
Ja.
Jag har föreställt mig det här.
Dammen var igenväxt när vi kom hit.
Ser du blomman?
Det är blåklint och där har rödhaken sitt bo.
Där hittade jag Indiens kejsarinna.
Jag planterade lökarna och fröna.
Jag tänker komma hit i morgon.
Och i övermorgon...
...och nästa dag också.
Man måste rensa bort ogräset-
-för att ge blommorna plats.
Bort med dig.
Det är bara en liten larv.
Den är inte äcklig.
Han tycker också om dem.
Vem är det?
Vad gör hon här?
Hur kom hon in? "Nyfiken i en strut"!
Jag anade oråd från första stund.
Rödhaken visade mig ingången.
Vet du vem jag är?
Vem...?
Den lille krymplingen.
Har han puckel, -
-är den pytteliten!
Är inte ryggen krokig...?
Inte benen heller?
Vem har sagt att jag har krokiga ben?
Det har ingen sagt.
Du klarar det...!
Titta på mig!
Nu är du ju ändå här.
Yppa inte ett ord till någon!
Du får hjälpa till ibland.
Jag har gått hit i smyg förut.
Mor hans-
-höll trädgården så kär.
Hon bad alltid mig sköta rosorna.
Ingen annan.
När hon gick bort fick ingen komma hit-
-men jag gick hit ändå.
Hon sa att jag fick.
Du kan bevara en hemlighet.
Kom in hit, fort.
Gosse lille...
Ja visst, herrn.
Jag släpper in honom.
Är det du som gör det här?
Det är du själv.
Som i sagan, universum finns här.
Det är jag säker på.
Då kan vi gifta oss.
Vi är ju kusiner!
Jag vill att vi ska vara tillsammans.
Det är vi.
Vi ses i morgon, Ben.
Då kommer jag hit igen.
Vad håller han på med?
Vad vill han?
Han har mist sin mamma.
Han är hungrig.
Han är bara några dagar gammal.
Han har precis lärt sig gå.
Du får hålla honom om du vill.
Var försiktig.
Var kommer han ifrån?
För tre dagar sen-
-var jag på heden.
Jag hörde någon bräka i buskarna.
Jag tittade och tittade och tittade.
Då såg jag nåt grått vid en klippa-
-och där uppe satt den lille.
Räck mig din hand.
Du klarar det.
Du klarade det! Du kan gå!
Jag klarade det!
Är du ett spöke?
Det är jag!
Medlock kan höra dig.
Då slapp vi henne.
Hon skulle falla död ner om hon fick se dig gå.
Hur kom du hit?
Jag hittade alldeles själv.
Tog du dig uppför trapporna?
Så här vill jag visa far.
Jag vill överraska honom.
Precis så här.
Jag vill att han ska få se mig först.
Om vi bara kunde hitta honom.
Medlock måste veta.
Vi kan stjäla adressen från henne.
Jag får ett anfall och när hon kommer...
Din far har ett skrivbord.
Den kanske ligger där.
Jag hittade inte adressen, -
-men en annan av morbrors hemligheter.
Det är mor.
Jag tror det är far.
Där är jag.
Vad vacker hon är.
Se hit!
Titta hit.
Le.
Sätt dig i gungan, Dickon.
Titta på varandra-
-och nu på mig.
Sluta.
Jag mår bra!
Skriv och be far komma hem.
Jag tror inte unge herrn är frisk.
Pulsen är på tok för snabb.
Ögonen tyder definitivt på feber.
Ta hit isen.
Vad ni två än tror är det jag som vårdar unge herrn.
Herrn litar på att jag tar hand om unge herrn - det tänker jag göra.
Titta - hans ben är alldeles svullna och röda!
Skicka efter far om jag är så sjuk.
Nu stannar han i säng och går inte ut!
Ge mig adressen så skriver jag.
Kommer inte på fråga.
Ge mig den.
Nu får det vara nog.
Den där jäntan och all frisk luft...
Gud vet vad det lett till.
Det kan vara en blodpropp!
Hon har väl vält rullstolen!
Jag tänker inte tåla det.
Jag tänker inte tåla mer!
Ni ska hållas isär.
Han är en väldigt sjuk liten gosse!
Jag har hållit honom vid liv-
- och tänker inte låta nån envis, beskäftig tös ta livet av honom!
Kusten är klar.
Alla har gått.
Ben väntar på oss.
Tack, Ben.
Det är en magisk rit.
Jag ska bli upptäckare-
-och det här är mitt första experiment.
Väldiga krafter
Stå mig nu bi
Sänd min far till mig
Låt hans själ bli fri
Väldiga krafter
Stå mig nu bi
Sänd min far till mig
Låt hans själ bli fri
Var är du?
I trädgården! Jag är i trädgården!
Jag är i trädgården...
...hos Colin!
Jag måste ge mig av.
Jag måste resa omedelbart!
Nu i kväll. Gör iordning räkningen.
Hans nåd är hemma!
Hans nåd?
Var är han?
Utanför.
Ta av mig förklädet.
Ta det av mig!
Ta av det!
Herrn är hemma. Vi väntade er inte.
Var är min son?
I sitt rum, givetvis, hans nåd.
Gå tillbaka till köket, fräcka tös!
Var är min son?
Han är här.
Det måste han vara.
Vad har hänt?
Det är flickebarnet.
Hon har orsakat rena förödelsen.
Jag har försökt tygla henne.
Hon måste skickas bort.
Hon lär bli unge herr Colins död.
Ta mig till hennes rum.
Hon bryr sig inte om hans bräckliga hälsa. Hon gör precis som hon vill.
Låser ni in henne?
Jag är tvungen.
Så vild är hon.
Mary...
Din morbror är här.
Ursäkta...
De kan vara i trädgården.
Trädgården?
Hur kan de vara det?
Det är helt omöjligt.
Jag har verkligen gjort mitt bästa, -
-men flickebarnet bara trotsar mig...
Tyst, Medlock!
Hon är bara ett barn.
Ni hade ansvaret.
Jag säger upp mig.
Jag ger mig av i dag.
Ofattbart...
Far är här.
Trollkraften fungerade.
Trädgården...
Låt mig visa far.
Det var Mary som hittade nyckeln.
Ingen vill ha mig!
Här har rödhakarna sitt bo.
Ser far ungarna?
De är flygfärdiga snart.
Här gick jag första gången, -
-mina allra första steg.
Varför sitter du här alldeles ensam?
Ingen ville ha den.
Vad ville ingen ha?
Trädgården.
Du har rätt.
Jag ville aldrig se den igen.
Ni ville aldrig se Colin.
Du fick oss att börja leva igen.
Du lyckades med det jag trodde var omöjligt.
Var inte rädd.
Jag ska inte stänga den igen.
Det lovar jag.
Tack ska du ha.
Ska vi be Colin komma hit?
Vad hände?
Såg du dem?
Titta!
Unge herr Colin...!
Han kan gå.
Förtrollningen var bruten.
Morbror lärde sig skratta och jag gråta.
Trädgården står alltid öppen nu.
Öppen, -
-vaken och levande.
Ser man på rätt sätt, -
-inser man att hela världen är en trädgård.
Subrip: TomTen
Översättning: Jennifer Warrender, FÖF