Jag har sett över dina vitsord.
Du stred i Panama, Grenada.
Medalj i Kuwait. Stora triumfer och tragedier.
- Dina självmordförsök är bara... - Rop på hjälp.
Du har försökt tre gånger på tre veckor.
- Om du verkligen ville... - Du förstår inte.
- Han låter mig inte dö. - Vem då?
Försök slappna av. Jag ska hämta en sömntablett.
HYDROTERAPI
Kliv ner, överstelöjtnant.
Inte den här gången!
Låt mig dö!
Herregud.
- Var är han? - Här nere.
Jag sade ju att han inte låter mig dö.
PARANORMAL AKTIVITET
REGERINGEN FÖRNEKAR KÄNNEDOM
SANNINGEN FINNS DÄR UTE
MILITÄRSJUKHUSET TRE VECKOR SENARE
Jag vill inte prata om det längre. De vägrar lyssna.
- Tror de dig inte? - Nej.
Du sa att nån var där vid olyckan.
- Det var ingen olycka. Förstår du inte? - Men han räddade ditt liv.
Se på mig.
Jag har inget liv. Han tog det.
- Vet du vem det är? - Jag ser honom aldrig tydligt.
- Men han ser ut som en soldat. - Amerikansk?
Eller en av Saddams pojkar som ställer mig till svars.
- Han kan mitt namn. - Talar han med dig?
"Din tid har kommit," sa han.
Sen tog han allt i från mig.
- Vad tog han ifrån dig? - Allt.
TYPISK KRIGSNEUROS
Min fru. Mina barn.
- Hur gjorde han det? - Hur...
Han brände dem levande. Nu tvingar han mig att lida.
För han låter mig inte dö.
Agenter Mulder och Scully? Får jag tala med er?
- Ni ombes avbryta er utredning. - Av vem?
- Av general Callahan, Stans befäl. - Är nåt på tok?
Brottsutredningar av militär personal måste godkännas.
- Glömde vi skriva in oss? - Ni bryter mot kodex.
Har general Callahan en överordnad officer?
Om vi vill utreda honom.
- För vadå? - Vad som helst.
- General Callahan är högsta befäl. - Vi vill tala med honom.
Se till att han är tillgänglig.
Vi ska tala färdigt med överstelöjtnant Stans.
Man vet aldrig när han försöker begå självmord igen.
Låt oss avsluta det här.
Jag har samma dröm varje natt.
Många krymplingar har samma dröm: Att kunna gå.
Jag reser mig upp ur stolen. Jag kan stå.
Jag ser ner i korridoren.
Men jag är inte här, jag är hemma. Där står min dotter.
Jag tar ett steg mot henne, och ett steg till.
Jag lyfter upp henne och bär ut henne.
Där ute är min grabb. Vi springer tillsammans.
Springer. Jag och mina ben, som förr.
Vi spelar lite fotboll. Jag visar några knep, som farsan gjorde.
Sen går vi hem. Inga kryckor, ingen rullstol.
Drömmen är så verklig att jag tänker att nån dag...
Skulle inte tro det.
Vi hör gärna din åsikt, Leonard.
Vill du veta vad jag tycker? Jag tycker synd om er.
Med er handikappbasket och era rullstolslopp.
- Ni beter er som vi är normala. - Vi är normala.
Jag vet inte om du sett dig i spegeln, men du saknar ett ben.
Jag har inga. Var är mina armar?
- Vi vet hur du känner dig. - Nej. Hur fan kan du veta det?
Det finns bara ett sätt för dig att veta och jag ber till Gud-
- att han tar dina armar och ben så du får känna hur det känns.
Roach!
Jag är ledsen, mina herrar.
- Vad är det, Roach? - Vadå?
- Du ser hispig ut. Vad är det? - Inget.
Efter två år med dig i en stridsvagn vet jag om nåt stör dig.
FBI är här och ställer frågor om överstelöjtnanten.
De kan dra åt helvete. Hör du mig?
De kan dra åt helvete.
General.
- Agenter Mulder och Scully. - Tack, kapten.
Jag har underrättat justitiedepartementet om FBI: S grova tjänstefel här.
- Vi ser inte genom fingrarna. - Stans fall är allvarligt.
- Det finns inget fall. Stans är sjuk. - Ja.
- Men hans akt saknar viktig information. - Vi har allt som är relevant.
Förutom det faktum att hans familj dog i en brand för tre månader sen.
- Det var en tragisk olycka. - Men ingen utredning nämndes.
- Stans försökte rädda sin familj. - Han säger att han hindrades av ett spöke.
Jag har känt Stans länge och han har lidit oerhört.
Som överfurir Kevin Aiklen. Du känner honom, eller hur?
- Han tjänade under mig i Kuwait. - Han förlorade också sin familj i en brand.
Efteråt fick han psykiatrisk vård.
- Han ville dö, men nån hindrade honom. - Han kastade sig i en flismaskin.
- Likheterna har märkligt nog förbisetts. - Vem är misstänkt här?
Jag erkänner att deras liv är sorgliga.
De är krigsoffer. En gång modiga män som det är synd om.
Om ni tror nåt annat, bedrar ni er grundligt.
Det är din slutsats, men jag hoppas vi får dra vår egen.
- Tror du att generalen döljer nåt? - Nej. Jag tror att han döljer mycket.
Han kanske vill skydda sina män?
Jag vet att du anade nåt annat, men förklaringen är uppenbar.
Vadå?
Han skyddar sina män från åtal för mordet på sina familjer.
- Varför då? - Jag vet inte.
För att de var hans soldater och han känner sig ansvarig?
Han kanske vet hemligheten bakom deras galenskap: Biologiska vapen.
Regeringen förnekar gulfkrigssyndromet och vill därför hindra vår utredning.
Men du köper det inte.
Varför skulle en man som vill ta livet av sig, lämna dörren olåst?
Men jag begriper ju inte arméns kodex.
Kom in.
Det var inte meningen att sätta er på det hala.
Jag vet. Hela situationen är beklaglig.
- Kan jag göra nåt mer? - Gå hem och vila. Vi fortsätter i morgon.
Slappna av. Det är en order.
Ja, sir.
Din tid har kommit, Killer.
FORT EVANSTONS OFFICERSGYM KL. 22:32
Det blir bra. Tack, mina herrar.
General Callahan.
De säger att kapten Drapers död inte var en olycka.
Hon har blåmärken runt halsen stora som fingermärken.
- Dränkte nån henne? - Blåmärkena tyder på kamp.
- Kontaktar du hennes familj? - Hon hade ingen familj.
Armén var hennes familj.
Jag är verkligen ledsen.
Förutom kapten Draper sågs ingen komma eller gå.
- Polisen säger att hon dränktes. - Har du familj, general?
- Ja. Hur så? - Du och din familj kan sväva i fara.
- För att min adjutant är död? - Håll utkik efter ovanliga ting.
- Menar du allvar? - De har vakter överallt och ingen såg nåt.
Hennes skrik hade dämpats under vattnet.
Det stämmer in på Stans spökmördare.
Agent Mulder, vad menade du med det?
- Bara ett gott råd. - Nej, med "ovanliga ting".
Alla oförklarliga fenomen.
I går kväll såg jag nån på mitt kontor.
Han sa mitt namn och sen var han borta.
Sen blev telefonsvararen knäpp igen.
- Har det hänt förut? - Inte det jag såg.
Men telefonsamtalen, ja. Två gånger i mitt hem.
CALLAHANS BOSTAD ROSSLYN, VIRGINIA
Posten är här!
- Vad är det, gubben? - Det var en man här.
Vem?
Tack gode Gud att du är hemma. Trevor såg en man i huset.
- Är han oskadd? - Han är vettskrämd. Jag också.
- Det här är FBI-agenter, Frances. - Gäller det inbrottet?
- Vad händer? - Snälla Frances, vi pratar där uppe.
Den här vägen.
Telefonen ringer inte ens. Jag trodde att det var ett skämt.
- Sparade du de andra? - Nej, jag raderade dem.
Jag bad telefonbolaget kolla linjen.
De hittade inget fel.
Har du märkt några andra elektroniska störningar?
Inga alls.
Det är nån i trädgården.
Jag såg nån här ute.
Titta.
Det är bäst du ringer polisen.
Nu känner du ett litet stick.
Jag är strax tillbaka.
Det var nära ögat. Jag gör det inte längre.
Du är skyldig mig. Det är ditt fel att jag sitter i rullstol.
Det handlar inte om oss-
- utan om krymplingarna och de som kom hem i en kista.
Vi måste besegra fienden.
Du ska göra din del och jag min.
Syster!
Vad gör du när jag knackar på tanken?
- Dödar, dödar, skjuter fritt. - Bra.
Du är sjyst.
Syster! Det gör ont.
Vilket kladd. Du måste sitta still.
Du kanske gör fel.
Så där.
- Hittar du nåt? - Nej, men jag diggar melodin.
Vi hittade både fotavtryck och fingeravtryck.
- Var? - Två pekfingrar och en tumme.
En på brevlådan och en på dörren på baksidan.
- Vi åker och kollar dem. - De är redan på väg.
FBI! Öppna dörren!
- Upp med händerna! - Skjut inte.
Sätt händerna bakom ryggen.
Du är gripen för mord.
Allt du säger kan användas emot dig. Om du vill ha en advokat...
Kapten Janet Draper. Överfurir Kevin Aiklen.
- Överstelöjtnant Victor Stans. - General och fru Thomas Callahan.
Vi har honom, Mulder.
Skydda vänstra flanken.
Trevor?
Bevisen binder dig till brottsplatserna.
Förutom medhjälp till mord, blir det stämpling, inbrott...
- Får jag en cigg? - Vi vet att du inte agerade ensam.
Hur gjorde han det?
- Jag vet inte vad du pratar om. - Hur dödade han honom? Trevor var 8 år.
Jag har inte dödat nån.
Jag är bara brevbäraren.
Vadå "brevbärare"?
Rappos brevbärare.
- Leonard Trimble? - Är det Rappo?
- Ja. Vad har han gjort? - Han är misstänkt för två mord.
- Rappo? Ni måste tagit fel. - Varför då?
Se själva. Han har varken armar eller ben.
Tusan! Han ljög för oss.
- Vad menade han med brevbärare? - Jag vet inte.
- Kommer du? - Jag hinner i fatt sen.
Han kan det här stället. Han hittar mig.
Han kan det här stället.
Han har varit här förut. Jag är inte säker.
- Tyst där inne! - Släpp ut mig!
Han kommer att döda mig!
Släpp ut mig!
- Jag säger inte till dig igen. - Han kommer att döda mig!
Han är här!
Hetsa inte upp honom. Han var rätt uppjagad.
Inte så uppjagad som jag lär bli.
Du har besök. Res på dig.
Vi har problem.
- Hur gick det till? - Lakanet kördes ner i halsen.
- Han gjorde det själv. - Knappast.
- Jag tror att det var Leonard Trimble. - Rappo? Han kan inte ens gå.
Det här är en tandröntgenplåt.
De förra hade jag redan framkallat på sjukhuset.
De här hade jag i Stans rum-
- poolen och generalens kontor. Alla har utsatts för strålning.
Från vad?
Stans spöksoldat.
Stans kan ha sett en astralprojektion.
Lämnar Rappo sin kropp och dödar folk?
Det sägs att astralkroppen kan sväva fritt, osynlig eller som ett spöke.
Astralkroppen sägs även ha psykokinesiska förmågor.
- Varför behövde han Quinton? - Han kanske behöver en länk.
Ett brev. Quinton kallade sig brevbärare.
Ibland är galenskap den enda kloka vägen.
- Vet du nåt om backmasking? - Budskap inspelade baklänges?
På generalens telefonsvarare.
Din tid har kommit, Killer.
- Leonard Trimble? - Nej, Fred Astaire.
Vi vill ställa ett par frågor om Quinton Freely.
- Roach? Vad har han gjort nu? - Han är död.
- Rätt åt honom. - Varför då?
Det var hans fel att jag förlorade armar och ben.
- Annars var han en hygglig prick. - Varför dödade du honom?
- Låter det rimligt? - Vi läste din journal.
Du har vägrat rehabilitering och proteser.
- Jag vill inte ha den skiten. - Du kanske inte behöver den.
Du kan lämna din kropp när du vill och döda vem du vill.
Om jag kunde lämna min kropp, skulle jag göra nåt annat.
Som att döda general Callahans son? Stans familj? Överfurir Aiklen?
Jag har genomskådat dig. Du är soldat, du kände till riskerna.
- Varför klandrar du dina befäl? - För det som hände oss.
Du vet inte hur det var.
Du satt hemma och såg kriget på TV, som ett jäkla videospel.
Du vet inget om blodet i sanden. Hur det känns att bli träffad.
Och du bryr dig inte.
Du har din råolja. Byt bara kanal.
Killer blev befordrad och överstelöjtnanten fick medalj.
Se på mig. Vad fick jag?!
Ingen vet hur jag känner.
De tog mitt liv.
Så du tog deras.
Om jag bara kunde.
Om du har frågat färdigt, så vill jag ta en tupplur.
Gå inte i sömnen.
Bra. Den har jag inte hört förut.
- Vad vill du göra? - Be Callahan lämna huset.
Frances?
Låt det vara.
Du blir arg när hans leksaker ligger utspridda.
Vi klarar det här, Frances.
Jag vill inte klara det.
Jag vill ha tillbaka min son.
Frances!
Herregud!
Ingen svarar.
- General? - Överstelöjtnant.
- Vad gör du? - Du hade rätt, Victor.
Han låter oss inte dö.
Han dödar våra fruar och barn-
- men han låter oss inte dö.
Jag vet vem han är.
General Callahan! Jag har väntat på dig.
- Vem är du? - En av dina killar.
- Du dödade min fru. - Ja, och grabben också.
Kom igen, Killer.
Kom igen, Killer Callahan. Döda!
Gör det, Killer. Skjut fritt!
Gör det, Killer!
Du kan bättre än så.
Du får lida som oss andra.
Tror du att jag låter det sluta så här?
General?
Han ville att jag dödade honom. Jag lät bli.
Jag är färdig här.
- Han har ett anfall. - Jag tror inte det.
Syster!
Killer.
Kom igen, Killer.
Din tid har kommit.
Han reagerar inte.
Hämta akutvagnen. Hans hjärta stannar.
Och se till...
Överstelöjtnant!
Hämta nycklarna.
Öppna dörren!
Är du skadad?
Jag mår bra.
Inga fysiska bevis kopplade Trimble till mordet på Callahans fru och son.
Utredningen är oavslutad och morden olösta.
Leonard Trimbles familj ville att han begravdes på Arlington-kyrkogården.
Armén nekade deras önskan.
Trimble kremerades och askan gravsattes på en allmän kyrkogård.
Leonard Trimble ville inte döda fienden-
- utan överskugga deras liv och få dem att känna hans smärta-
- och se utsikten från hans rullstol.
Amputerade kan känna spöksmärtor-
- nävar som knyts och ben som värker.
Är det inte möjligt att Trimble hade en spöksjäl-
- ett elakt psyke som utkrävde en våldsam hämnd?
Kriget förstörde Leonard Trimbles kropp-
- men hans sår gick djupare än så.
Vad som förstörde hans mänsklighet-
- hans goda sidor...
...kan jag inte säga.
Översatt av Visiontext
SWEDISH