Pass dere. Se opp der!
Hallo, hallo.
Skynd deg, eller la den karen passere.
Partner, disse folka har også kommet langveis fra,
så jeg vet at du ikke har noe imot å la dem fortsette, frue.
- Se hvor du trør, frue. - Unnskyld, jeg er den neste.
Gamle folk skulle gå bakerst, eller komme seg til helvete ut av veien.
Jeg beklager, Mr. Quigley. Det synes som vi sinker den mannen.
Nei, frue. Jeg snakket med han, og han har ikke så stort hastverk likevel.
Kom igjen!
- Hvor er du fra, kam'rat? - Wyoming.
- Det er nære Sydney? - Litt lenger nord.
Jeg kan se at du er en kar som ser etter noen.
- Ikke? Noenting? - Jeg har bruk for en god hest.
Det er en herre fra landet til de fri, og hjemmet til de modige.
En drink, sir?
Et sted å hvile beina dine? Et kvinnfolk, kanskje?
Du ber om jævla mye trøbbel når du blander deg med disse her.
Jeg tror ikke dama er så ivrig etter å gå opp i vogna di, mister.
Roy? Å, Roy, det er deg!
- Jeg er ikke Roy, frue. - Hver gang et skip kommer fra Amerika,
kommer jeg hit og ser etter deg. Takk Gud, for at du har kommet etter meg!
Jeg beklager, Roy. Jeg er lei for det. Jeg er lei for allting.
Tilhører Gale Cora deg?
Jeg sa ikke det. Jeg sa at hun ikke vil opp i vogna di.
Sjefen sier at vi kan ta med noen hvite tøser til stasjonen,
for vi er lei av de svarte damene.
Så bare be Cora komme rolig, så skal vi fore henne regelmessig og allting.
Vær så snill å ta meg hjem, Roy.
Stikk av, kompis.
Unnskyld meg.
Jeg er ny her, så jeg er ikke helt sikker.
Er alle her i landet så drittstygge som dere tre?
Hva er det du vil?
Gi han en til!
Ikke la den fyr'n komme bak deg, kompis.
Han vil ha mer.
Se opp, Roy.
Sorry, ROY!
- Hold deg unna dette! - Jeg beklager, Roy.
Navnet mitt er ikke Roy. Det er Matthew Quigley.
Du?
Du er den fyren Marston sendte oss for å hente.
Jammen viste vi dem, ikke sant, Roy?
Har dere noe imot å ri på hester i dette landet?
Vi rir'em når det passer oss. Okser eter og drikker mindre.
Du kan legge sadelen din på en av dem, om du vil.
Sitte bak i vogna med kvinnfolka.
Jeg skulle visst jeg burde tatt med min egen hest.
- Jeg snakket ikke til deg. - Ikke bry deg, Roy.
Alt kommer til å bli bare bra.
- Hva er det du gjør? - Jeg skal forbinde hodet ditt.
- Å nei, det skal du ikke. - Det må gjøre veldig vondt.
- Jeg vil hjelpe deg å bli bedre. - Slutt!
Du har allerede hjulpet meg nok.
Jeg er takknemlig.
Jeg vet ikke hvorfor du er slik en stor unge over dette, Roy.
Bare hold deg stille.
Slutt! Hvem i Helvete er denne Roy, uansett?
Hei! Trenger du ei hand med Gale Cora?
Her.
Takk.
Hør, frøken. Jeg vet ikke om noen Roy. Bare la meg være i fred.
Fortsett.
God natt, Roy.
God natt, damen.
- Hva i Helvete er det der? - Rødjakker.
Mr. Ashley-Drit-Pitt og heltene hans.
- Dine venner? - De er britiske.
Få den blodige tingen vekk fra oksespannet!
Hvorfor bringer dere liket tilbake?
Vi har ordre om å hente inn alle mistenkte kvegtyver.
- Krypet er dødt. - Da blir ikke rettsaken langvarig.
- Fortsett, sersjant. - Vi ser etter to desertører.
- Kan'ke si de har skylda. - Har du sett dem?
- Nei. - Nye distraksjoner?
Hvem er karen bakpå der?
- Yankeen Marston har hentet hit. - Yankee?
Skal gjøre det for Marston som de irske straffangene ikke kan.
Vel, gjør du bare jobben din, og hold deg unna trøbbel.
Etter vår erfaring er amerikanere ubehøvlede mistilpassede,
som er jagd ut av sitt eget land.
- Vel, løytnant... - Major!
Major, vi har allerede jagd vekk de utilpassa fra vårt land.
Vi sendte dem tilbake til England.
Hva er det der? Koalabjørner?
Kenguruer, antar jeg.
Uansett hva de er. Roy, så har naturen lurt dem godt.
Jeg er lei av deg. Og jeg er lei av Roy, hvem han nå måtte være.
- Navnet mitt er Matthew. - Vel, i Helvete unnskyldninger fra meg.
Jeg kan ikke tro at du vil snakke slik til meg, Roy.
Jeg burde vasket munnen din med såpe, om jeg hadde en.
Damen, du er ikke helt rett,
og det er sikkert og visst.
Bare fordi veien er steinete, trenger ikke humøret ditt å bli steinete.
Når kommer vi til Marstons ranch?
Vi har vært på den forbanna jorda hans de to siste dagene.
Ting synes å være forandret her.
De sier Gud lagde Australia sist. Visste du det?
Etter at han ble lei av å lage alt annet likt.
Vel, jeg har sett noe pent land, det er sikkert.
Hva gjør du så langt hjemmefra?
Det har ikke vært noen andre enn deg.
Det vet du, gjør du ikke?
Du kan ta meg, om du vil, Roy.
Allmektige Gud, damen! Legg deg og sov.
Hei, se på det!
Tilbake til arbeidet. Sett i gang, karer.
Vent til dere ser hva vi har med til deg.
Matthew Quigley.
Elliott, Marston. Velkommen Australia.
Vel, sir, karene dine har allerede ønsket meg velkommen.
Coogan, Mr. Quigleys bagasje. Ta den til gjestehuset.
Mr. Marston, du sa du ville betale meg 50 dollar i gullpenger,
- bare for å komme. - Du kaster ikke bort tiden.
Jeg tilbragte tre måneder på en båt, bare for å komme hit.
Du besnærte meg, Mr. Quigley.
21 menn besvarte avertissementet mitt, fra over hele verden.
Canada, India, England.
De bare skrev brev.
Men du... hadde en måte å ordlegge deg på.
Avertissementet sa at jeg ville hyre den beste skytteren i verden.
Har jeg det?
Den legendariske Sharpen.
Du kjenner våpenet ditt. Det er en låsekasse-lader med arm.
Vanlig løpslengde er 30 tommer Denne her har fire ekstra.
Den er konvertert til en spesiell .45 kaliber, 110-grain metallpatron,
med en 540-grain papirpakket kule.
Den er utstyrt med to avtrekkere, og et diopter-sikte.
Det er markert opp til 12oo yards. Denne her kan skyte litt lenger.
Et eksperimentelt våpen med eksperimentell ammunisjon.
Du kan si det.
La oss eksperimentere.
Whitey, ta den bøtta og ri ut til jeg signaliserer.
Si meg når du vil at han skal stoppe.
Er mannen din i stand til å treffe noe så langt unna?
Jeg kjenner han ikke. Jeg har aldri sett han før.
Han må jammen være en god skytter.
Omkring der er greit.
Dritt.
Er du helt sikker, Mr. Quigley,
på at du ikke vil ha bøtta litt nærmere?
Jesus Kristus!
Helt sikker.
Jeg sa det. Bare min Roy kan treffe en coyote på den avstanden.
Meget imponerende. Du er ansatt.
Vil du unnskylde meg et øyeblikk?
Det er noe jeg må ta meg av.
Kanskje du synes at dette er interessant?
Fin skyting, Roy.
Mr. Marston?
Jeg tror det har vært en feiltakelse. Den de kaller Gale Cora.
Jeg vil sette pris på at karene dine lar henne være,
- til du og jeg har snakket sammen. - Som du ønsker.
Dere er desertører fra Hennes Majestets væpnede styrker.
Straffen for forbrytelsen deres, er døden.
Dere ble tatt på mitt land. Jeg kunne fått dere skutt for inntrenging.
Hør, lar du oss bli her, skal vi tjene deg godt.
Bedre enn dette dømte avskummet du har.
Uheldigvis så har deres kommanderende offiser, major Ashley-Pitt og jeg
en forståelse, så jeg er redd for
at dere blir sendt tilbake for å se en eksekusjonspelotong.
Men jeg ser ingen grunn til at dere skal være buntet sammen som dyr.
Mr. Dobkin.
Dette er mitt foretrukne våpen, Mr. Quigley.
Kom og spis middag med meg.
Du må vedgå at yankee'n er en pokker så god skytter med lang-rifla.
Javisst, men gi meg et slik våpen,
så kan jeg slå han med øya lukka.
Lett å si, O'Flynn. Du har mye å lære.
Jeg har ikke my' å lære. Se på deg, Dobkin. Du har vært her i 12 år,
og alt du har å vise for deg, er kaldt sauekjøtt.
Han får en flott middag.
Hæ?
Du har virkelig vært i Dodge City?
William Hickok må ha vært der.
Overnattet der en gang. Jeg var ganske trøtt.
Dodge City er et fint sted å få seg litt søvn på.
Er du kjent med arme-revolveren, Mr. Quigley?
Vel, sir, jeg har aldri hatt videre bruk for en.
Det er en ny oppfinnelse av din landsmann oberst Colt.
Gud skapte alle menn. De sier Sam Colt gjorde dem like. Mer eller mindre.
Det liker jeg med dere amerikanere. Dere er et folk av handling, ikke ord.
Den mynte-geléen på lammekjøttet,
Det er min egen kreasjon.
Nei, jeg studerer den Amerikanske Vesten. Jeg har lest mye om den.
Fortell meg om dingoene.
Ti pund i måneden for å skyte ville hunder,
synes å være mye for så lite.
Dessuten har du nok menn og våpen utenfor,
til å drepe alle dingoer innenfor ti miles herfra.
Om du ikke snakker om desertører.
Vet du, at deres amerikanske indianere,
er en rase som ikke har noe ord for "hjul"?
Ikke noen idé om jordbruk. Ingen forståelse for å eie land.
- Er det riktig? - Hmm.
Etter hva jeg hører, har de funnet en løsning på der i ditt land.
Jeg tror det kommer an på om du er en indianer, eller ikke.
Du ser, på mange måter... er våre to nasjoner ganske like.
Vi brakte sivilisasjonen til steinalderen.
Uheldigvis har dette lendet feilet på ett område.
Vi har feilet i å sivilisere det mest tilbakestående folket i verden,
de australske aboriginene.
Ikke bry deg om han. Han er harmløs.
Mine foreldre ble slaktet av aboriginer, Mr. Quigley.
De angrep så raskt, at min mor ble funnet død mens hun holdt på sømmen sin.
Nå for tiden slakter de sauene våre, og kveget.
Hennes Majestets Regjering tillater de lokale nybyggerne,
å håndtere saken på sin egen måte.
Det er offisiell politikk. Det kalles "pasifisering med makt."
Men den virkelige saken er,
at så primitive som de er,
har aboriginene lært seg å holde seg utenfor rifleavstand.
Hvilket bringer oss til deg, Mr. Quigley.
Hva i Helvete?
Nei! Bli der dere er!
Ingen mann slår meg ut av mitt eget hus.
Ikke bare stå der! Ta ham!
- Har han med seg rifla? - Han har den like ved seg.
Jeg sa, ta ham!
Han bare sitter der, med det store geværet.
Hold dere lavt. Kelly, dit bort. Carver, ta sida.
Brophy, rundt bak.
Spesiell amerikansk skytter.
Spiser virkelig spesielt, hæ?
Fortsett, spark han i ryggen. Gi'n det i ryggen. Fortsett, slik skal det være.
La Roy være!
Få henne bort fra meg!
Kast han opp i vogna. Dra han to dager vekk herfra, og dump han.
La Australia drepe han.
Og det gale kvinnfolket også.
Hva sa han?
Han betalte han med gull.
Det er riktig.
La oss få litt vann, så kan dere få gullet.
- Jeg kan få gullet uansett. - Det er det jeg trodde du sa.
Yam.
Ja!
Fortsett!
Kom igjen! Ja!
Ja!
Jeg skulle ønske folk ville slutte å slå meg i hodet.
Ikke bry deg.
I en ny jobb er det helt vanlig at det ikke går så bra i begynnelsen.
- Vi burde... - Hva?
Jeg husker at bestefaren min sa, at går du bort deg i ørkenen,
bør du sove om dagen, og gå om natta.
Fortalte bestefaren din deg det?
Sa han også at vi ville dø i ørkenen uten de hestene?
Hvilken nytte har vi av hestene om vi dør først?
En gang i blant har hun faktisk litt vett.
- Hva sa du, Roy? - Bry deg ikke.
God morgen, major.
Marston.
Hva kan jeg gi deg? Litt forfriskninger?
Meget vennlig, sir.
Jeg vil være takknemlig om du kan identifisere to døde kropper for meg.
To som har rømt.
Men jeg tror det er nykommere
som dro vekk sammen, nylig.
En mann og en kvinne.
To menn. En er knivstukket, og en skutt gjennom hodet.
Coogan og Miller.
Det synes som om mannen og kvinnen fortsatt er savnet.
Ja, ikke sant?
Ikke tenk på det, major.
Jeg er ikke i tvil om at jeg vil finne dem.
Hei, damen.
Du OK?
Tror det.
Hva skal de gjøre med oss?
Jeg regner med de allerede har gjort det. De ga oss vann.
Men det er ingen fornuft i det.
De lot meg beholde den når alle hvite med ei rifle prøver å drepe dem.
- Unntatt du. - De vet ikke det.
Gjør de ikke?
Noe sier meg at vi er på skyggesiden til de døde.
Dette er et spesielt sted. Tror de har brukt magi på oss.
Den gamle mannen der borte, synes som om han er... en slags høvding,
eller medisinmann, eller noe.
Hva er dette? Der.
Mer enn sannsynlig noe som kom ut av sørenden
- på ei kenguru på vei nordover. - Mener du kengurudritt?
Svært snilt.
- Tror du det er trygt å spise det? - Har du noen bedre idé?
Svært takknemlig.
Fortsett.
Jeg spiser ikke ting som fortsatt beveger seg.
Skal du skyte det først?
Mm-hmm.
- Yo? Yo? - Yo.
Yo? Yo!
Yo!
Etter at du har skjært denne store stripa med kenguru...
Der er den. Ta...
Her.
Sving på armen. Bare vri vrista.
Dere må holde løkka åpen. Se hvordan løkka holder seg åpen.
Dere ser på det dere kaster på. Sving tauet, og kast det rett på det.
Så drar dere han bare rett inn.
Bare vent til du har prøvd dette.
Men du må gjette hva det er.
Den lille jenta er slik en hjerteknuser.
Ikke slik hjerteknuser som Roy junior.
Gud Allmektige, damen. Ikke en Roy til.
Jeg veit ikke åssen det er med deg, men magen min tror at halsen er kutta.
Roy var på præriehønejakt da comanchene kom.
Jeg tok barnet og en pistol, og gjemte meg i rot-kjelleren på baksiden.
Indianerne reiv ned torv-huset vårt.
Jeg var helt stille, men så begynte babyen å gråte.
Jeg prøvde å hysje på han, og amme han, men han ville ikke slutte.
En comanche, han var veldig full, og hadde på seg det grønne forkleet mitt.
Han må ha hør noe. Han begynte å hyle, og kom nærmere.
Så jeg la handa forsiktig over munnen til babyen.
"Ikke skrik. Pappa kommer snart hjem."
Indianerne fant oss, men de bare lo.
De var fulle, og ville ikke skade noen, og red sin vei.
Ved solnedgang kom Roy, men jeg var for redd til å gå ut av kjelleren.
Jeg var redd for hva han ville gjøre da han så at jeg hadde kvalt sønnen vår.
Jeg bør finne en måte å reparere denne kappa på. Se på det.
Roy...
Han bare begravde babyen, satte meg på vogna,
og gikk 70 miles til Galveston uten å stoppe.
Han sa ikke et ord.
Han satte meg på det første skipet han fant. Det skulle til Australia.
Så sa han:
"Jeg vil ikke ha et kvinnfolk som dreper sønnen min for å redde seg selv."
Og så snudde han seg og gikk bort, uten å se seg tilbake.
Jeg vet det, for jeg så etter om han gjorde det.
Denne tingen faller bare fra hverandre.
Det er bare...
Jeg er trøtt.
De snakker ikke akkurat øra av deg når de sier farvel, gjør de?
Johnsons var alltid slik.
Hva?
Husker du kirkesammenkomsten i fjor?
De åt alles syltetøy og pai, og dro uten å si et ord.
Det er deres egen feil å invitere dem igjen i år.
Hvorfor gjorde de det?
Det er hvorfor.
Å nei. Nei!
Nei! Hold deg tilbake.
Nei!
Der borte!
Neeei!
Dritt!
Av alle de forbanna dumme ting jeg har sett!
Prøver du å få hodet ditt blåst av?
Enhver som tror på magi, er gal.
Ikke stikk av på den måten.
Jeg kunne ha trengt noe hjelp der oppe, vet du.
Vel, jeg fikk sadelen min tilbake.
Men ingen saltasker, som betyr at jeg ikke får laget patroner.
Vi har en hest, og to feltflasker.
Og en rytter kom seg unna, som betyr at Marston vil få vite hvor vi er.
Ja. Og det vet ikke vi.
- Jeg er kald. - Du har teppet.
Kanskje vi skulle dele det i natt.
Det er noe jeg vil snakke med deg om.
Om vi gjør det, blir det noe jeg vil snakke med deg om.
Når sommeren kommer, så la oss samle sammen tre til ei ordentlig hytte.
- Fordi, Roy, torv-vegger... - Matthew.
Matthew Quigley.
Jeg deler ikke seng før jeg er sikker på at du vet hvem som er i den. Si det.
Om vi hadde ei tre-hytte, kunne vi sette inn glassvinduer.
Vi får se.
Sjøen må være mot vest.
Det er dit vi skal, men vet ikke hvor.
Å, Helvete!
Så du den?
Javisst. Største mauren jeg har sett.
- Hva er navnet mitt i dag? - Matthew Quigley,
samme som alle andre dager.
Hva om du og jeg tar av oss alle klærne og går og svømmer?
Hva er du? Gal? Det er'ke no' vann.
Du skulle skamme deg!
Vel, du... Hva med i går kveld? Du...
Jeg hva?
Å, bry deg ikke om det.
- Hvordan var det, Mr. Marston? - Ganske god, O'Flynn. Du er bedre.
Bær hylstret litt høyere, og grip våpenet på veien opp.
- Men jeg er raskere, ikke sant? - Javisst.
- Tror du jeg blir like rask som du? - Du mener, om du øver mye?
- Ja. - Nei.
Ikke igjen.
Hvor er de andre?
Døde. Alle er døde.
Quigley. Han var over alt.
Fire til. Jeg tror det ikke. Så du han?
- Det var for langt unna. - Hvor langt?
- Trekvart mile, kanskje. - Det er umulig.
Hvor lang tid fra kula traff, til du hørte smellet fra rifla.
To, kanskje tre sekunder.
Matthew Quigley begynner virkelig å irritere meg.
Dobkin. Hvor mange menn kan vi sende dit ut?
Disse og to andre. Seks mann er fortsatt på jakt.
Greit.
Det er femti pund i gull til den som bringer inn Quigley.
Så fortsett å øve.
- Om vi har gått vill, kan du si det. - Vi har gått vill.
- Jeg tåler dårlig nytt. Si det direkte. - Jeg vet ikke hvor i Helvete vi er.
Ingen vits i å bruke tid på å la det høres bedre enn det er.
Jeg antar at vi går i sirkel.
Du pynter på ting. Jeg gjennomskuer det.
Så si meg, ærlig, er vi på villstrå?
Nei, jeg vet nøyaktig hvor vi er.
Det er godt, for jeg ble ærlig talt litt bekymret.
Vet ikke hvor vi skal, men det er ingen grunn til å komme for seint.
Ja!
Kom igjen!
Kom for Helvete vekk herfra! Fort! Skynd dere!
Ryggen min er bruket.
Du er skutt i magen, Hobb. Det er ikke noe jeg kan gjøre for deg.
Du kan drepe meg.
Hvor er Marstons stasjon herfra?
- Hvor langt til den nærmeste byen? - Hvorfor skal jeg si det til deg?
Fordi om du ikke gjør det, lar jeg deg leve.
Du vet, jeg er ny her, så jeg er litt nysgjerrig.
Tror du dingoene tar deg først? Eller mauren?
Quigley, ikke etterlat meg slik.
Quigley! Marstons stasjon er to dagers ritt sørvestover.
Meekathanga er bare 20 miles forbi billabongen.
Snakk forståelig, Gud hjelpe meg. Ellers henter jeg maurene selv.
Det er en by et dagsritt forbi det tørre elveleiet.
Den veien.
Gjør slutt på meg nå.
Du har ett skudd igjen i den skyteren.
Få mest mulig ut av det.
I orden. I oren. Søte lille ting.
Du er vel den søteste lille ting.
Søte, lille ting.
Jeg tror vi bør holde oss i bevegelse til vi finner hjelp.
Jeg tror vi bør stoppe for natta. Babyen er skadet og veik. Han trenger vern.
Ungen er sannsynligvis tøffere enn vi er.
Den lille kar'n spiste som om navlen hans
hadde skrubba ei blemme på ryggraden hans.
Ja, han spiste, men han trenger melk.
Jeg husker ikke å ha sett masser av melkekuer her omkring.
Det skal være en by i sørvest.
Jeg antar vi kan greie det med en et hardt dagsritt.
Vi greier det ikke. Han bør bli her hos meg.
Du kan ri raskere uten oss.
Vel...
Bare etterlat den ekstra rifla og en pistol til meg.
Kan du å bruke en skyter?
Jeg er en innfødt texaner.
Det er nok vann til to dager, om jeg ikke er her og drikker av det.
Hva mener du?
Hva? Hva er i veien?
Du.
Du er den eneste på dette kontinentet som ville spurt om hva jeg mener.
- Det bør klare seg. - Takk for firfislene.
Du har sjekket våpnene tre ganger. Det er mat og vann. Vi har det bra.
Kom deg av garde.
Om du kommer over noen av hans eget folk, så gir du dem litt, vil du ikke?
Du må love meg det.
Kunne jammen trenge noe annet å ha på meg.
Han vil ha det bedre hos dem. Du vet det, ikke sant?
Om du ser noen kjoler som ikke er for dyre, så er rødt favorittfargen min.
Rødt, eller til og med rosa, men rødt er favoritten.
Jeg burde være tilbake om to dager. Om jeg ikke er tilbake etter tre...
- Du kommer tilbake. - Vedd på det.
- Det vil ta litt tid å duplisere dette. - Nei, sir, det gjør det ikke.
Du kan erstatte en 450, med nummer to muskett-kule.
- Marston kommer ikke til å vente. - Marston? Han er en morder.
Han blander mjøl med gift for å drepe aboriginene.
- Ja, det er en grusom, usivilisert... - Pappa. La mannen få spise.
Han har et langt ritt foran seg i natt.
Jeg fant litt kondensert melk til ungen,
og bokser med kjøtt for deg og kvinnen din.
- Frue, hun er ikke akkurat kvinna mi. - Klaus, kom hit bort.
Mr. Quigley, Jeg vil gjerne at du hilser på min sønn.
Gleder meg.
Jeg vet hvem du er. Du er amerikaneren.
Den som har hjulpet aboriginene..
Er det rifla jeg har hørt om?
Du kan ta en titt på den, om du vil, sønn.
- Den er så tung. - Vel, en blir vant til det.
Sønn, jeg gjemte hesten i slukta der ute.
Jeg ville være takknemlig om du henter den fram.
Ja, sir.
Klaus, etter du har hentet Mr. Quigleys hest, så sal like gjerne opp våre.
Ja, pappa.
Han fikk ikke det der fra en etterlysningsplakat.
Alle vet om deg.
Aboriginene som kom til byen for å handle med oss, snakket om en "åndekriger."
Jeg har blitt kalt mange ting, frue, men aldri det.
Ja.
Få tak i de andre.
Unge mann, hvor fikk du tak i denne sadelen?
Hysssssj. Ikke gråt.
Pappa er snart hjemme.
Hysssj, hyssj.
Ikke gråt, baby. Hysssj.
Hysssj. Pappa er snart hjemme. Hysj.
Pappa er snart hjemme. Pappa er snart hjemme.
Shh, Shh.
Ikke gråt, ikke gråt. Ikke gråt.
Pappa er snart hjemme. Pappa er snart hjemme.
Å!
Nå kan du gråte. Vil du skrike. Skrik om du vil.
Bare skrik, kjære, skrik.
Helvete. La oss bråke litt begge to.
♪ Yes, we will gather at the river
♪ The beautiful, beautiful river
♪ Yes, we will gather at the river ♪
Stikk!
Så du det? Jeg fikk den som hadde det grønne forkledet mitt.
Løp, forbanna feiginger. Få de gule rævene deres vekk herfra.
Seks...
Dere blir varme etter dette.
En, to...
når du returnerer med kvinnen og barnet,
skal jeg ha patronene dine klare.
Farvel, så lenge.
Jeg er takknemlig, men jeg har aldri hatt så mye behov for en.
Jeg vet jeg ikke kan betale deg for det du har gjort, men...
- Nei, nei, vær så snill... - Nei, ta det.
- Det er Marston's. - I så fall...
Er du sikker på at du ikke blir over natta. Du trenger hvile.
Nei, frue.
Klaus skulle vært her med hestene nå.
Best jeg kommer meg avgårde.
- Gå inn igjen. - Hva?
Nå!
- Gå dit! - Nei!
Rundt foran. Oliver, med meg.
Sjekk oppkjørselen.
- Hva i Helvete foregår? - Han er på framsida!
Gå ut!
Vi har'n. Pass på vinduene!
Ovenpå!
Gå rundt til baksida.
Du, med reint vann. Fort!
Hmm.
Dritt!
Han er ferdig. Det pokkers stedet faller fra hverandre.
Quigley! Hei, kom hit bort!
Ingen kan overleve det.
- Så du hvor han dro? - Det er bekmørkt der.
- Han kan ikke ha klart seg. - Hvorfor ikke?
- Gå ned og ta en titt. - Nei, nei. Du går. Jeg blir her.
Unnskyld meg.
Jeg gir opp! Quigley!
Hei, ikke skyt.
Der. Ser dere? Ingenting.
Kanskje du vil prøve lykken med den mageskyteren?
Eller kanskje du ikke vil?
Det var det jeg regnet med.
Mamma.
Mamma!
Klaus, din mor..
Hvorfor?
Nå ser du deg godt rundt.
Selv om du dreper meg, vil Marston ta deg. Han kommer etter deg.
Jeg skal ikke drepe deg.
For du skal fortelle Marston at jeg kommer etter han.
Nå, forsvinn!
Kom hit! Kom hit fort!
- Bryr deg ikke med å banke, du? - Quigley kommer.
Han har drept to helt sikkert, Paddy og Oliver.
Quigley ba meg si deg at han kommer etter deg. Han tar oss alle. Jeg vet det.
Å, hold kjeft!
En mann, og han har slått dere alle.
Brophy, du og Mitchell rir med meg så langt som til ravina.
Dobkin, få tak i alle tilgjengelige folk. Jeg skal finne Ashley-Pitt.
- Ja, sir. - Og få han vekk herfra.
Han blør ut hele teppet.
Damen?
Nei, nei. Det er i orden.
Hva har skjedd??
Comanchene kom.
Men Lille Knøttet har det bra.
Jeg drepte comanchene, og han er bare...
Han har det bare bra, kjære.
Du er litt av ei dame, Cora.
Fikk du tak i noen præriehøner?
Jeg fikk tak i det nest beste.
De hadde ikke en rød en.
Å.
- Spiller ingen rolle. Er den fin? - Ser bra ut på meg.
- Jeg savnet deg. - Gjorde du?
Hvem savnet du?
- Deg. - Meg? Ikke den andre fyren?
Deg.
Jeg vil ikke at du skal dra.
Du ser jammen pen ut i den blå kjolen.
Drar du etter Marston, dreper han deg.
Gutt, neste gangen hun snakker slik, så piss på hele kjolen hennes.
Du har all rett til å være lykkelig, Cora.
Jeg antar at jeg ikke kan overtale deg.
Nei, sir.
Jeg skal se til at hun kommer seg trygt vekk herfra.
Takk.
Vet du noe, damen? Jeg er ikke klok på deg enda.
Godt. Gale mennesker er velsignet med det, vet du ikke det?
Jeg får vel aldri se deg igjen?
Mmm.
Dus er jammen pen ut i morgensola.
Farvel.
Alt klart?
Det er to karer foran, og to bak huset.
Scotty rir for å patruljere på åskammen.
Mr. Marston, karene lurer på
om mannen som dreper Quigley får de 200 pundene i gull.
Belønningen du satte opp.
Hvem spurte deg om det?
Cavanagh.
Få Cavanagh til å vokte front-døra.
Be han ha på frakken min, og hatten.
Marston. Han er på baksiden.
Hva i Helvete er det han gjør?
Tømmer revolveren sin. Han vil ha den nyladet til i natt.
Tror du ikke at han taper kålhodet sitt?
Kanskje Scotty har tatt Quigley.
"Alle kan dra trygt før soloppgang, unntatt Marston."
- "I ærbødighet, Matthew Quigley." - Han må tro jeg er dum.
Dette betyr at han vil prøve seg på noe i løpet av natten.
Greit, ingen sover.
Gi meg den.
Hold deg våken.
Marston!
Mr. Marston!
- De er vekke. - Hva?
- Tre karer stakk av. Giniven, Kelly... - Hvorfor i Helvete stoppet du dem ikke?
Hvor er han?
Han må være langt der oppe, i skaret.
Så mye for Cavanaghs belønning.
Drittsekken har ventet på at to idioter skal komme på linje i siktet hans.
Greit.
Vel, vi gjør det siste som Quigley forventer.
Kom igjen.
Han har dratt. Vi drar tilbake til stasjonen.
Gå opp dit.
Ya!
Jeg er såret, Quigley. Jeg vil ikke skade deg.
Du kaster bort den skyteren. Forsiktig.
Reis deg.
Jesus!
Brophy, kom deg rundt sida her. Gjør det vanskelig for'n. Jeg dekker deg.
Denne steinen dekker meg godt.
Fløtt på deg, ditt mageløse forbanna under.
Kom dere nærmere.
Brophy!
Jeg kan slenge den neste rett gjennom deg. Hvor modig er du?
Jeg kommer fram.
Det er ikke virkelig mot, men det er smart.
Jeg har'n! Jeg har Quigley!
Jeg har en gave til deg, Mr. Marston. Quigley, levende.
- Vel, halvveis i live. - Godt arbeide av dere to.
Vel, vel, vel.
Mr. Quigley... så fint at du stakk innom igjen.
Hva? Ikke noe flott å si?
Den store Quigley.
Dette er det dere alle var så redde for.
Bring han hit bort, og reis han opp.
Reis opp!
Skjær han løs.
Så legger dere rifla hans på bakken foran han.
Nei.
Kast den bort.
O'Flynn, gå og hent min andre revolver.
Jeg vet hvor gjerne du skulle hatt rifla di nå,
men jeg Tor du vil finne ut at jeg har en mye bedre idé.
Stikk den i beltet hans. Gjør det!
Jeg synes å huske at du ikke er så kjent med oberst Colts revolver,
så dette skal bli din første leksjon.
Ikke bekymre deg.
Mr. Dobkin og Mr. O'Flynn vil sikre at det blir en real konkurranse.
Jeg skal bare gå noen skritt tilbake.
Og litt til venstre for deg. Der er det.
Nå er du rett foran min gamle pistolblink.
Noen menn er født i et galt århundre.
Jeg tror jeg ble født på et feil kontinent.
Å, dessuten er du sparket.
Dette er ikke Dodge City.
Og du er'ke Bill Hickok.
Jeg sa jeg ikke hadde hatt mye bruk for en.
Sa aldri at jeg ikke visste hvordan jeg skulle bruke en.
Noe av det verste å ha over seg...
Dette ser ut til å være Quigley.
Jeg tror du har mye å forklare, sir.
Ikke at det vil bety noe for deg... Sersjant.
I henhold til en rettsordre attestert av en fredsdommer,
er du anklaget for flere og alvorlige forbrytelser, herunder mord...
kort sagt, disse papirene sier...
at vi kan henge deg.
Jeg skal ikke henge i noen galge.
Vel.
Du kan alltids bli skutt, underveis til rettsaken din.
Mens du prøver å unnslippe, selvfølgelig.
Eller du kan dø her,
mens du bærer våpen mot armeen til Hennes Majestet Dronningen.
Avgjørelsen...
Greit. Kom igjen.
- Når drar den neste båten? - Til Europa eller Amerika?
Amerika.
La oss se her.
Jeg har en som går i ettermiddag til San Francisco.
Mm-hmm.
Navnet Deres, sir?
Navnet?
Roy -
Roy Cobb.
Hvor mange?
To.
Det er noe jeg vil fortelle deg.
Jeg har et par ting jeg vil fortelle deg også.
Husker du at du sa at du ikke ville elske med meg før jeg sa to ord.
Hva da?
Matthew Quigley.