Sitter du här, lilla gubben?
Tant Hulda Bertil! Får du tråkigt, kan du och jag spela Fia.
Hör du det? Fia!
-Morrn, morrn! -God morgon! - Hej, Bertil.
Pappa? Hur många dagar är det till söndag?
Söndag, det är fyra dagar.
Är det så länge? Men då ska vi i varje fall göra nåt kul. Lova det!
-Det lovar jag. -Ja, då hittar vi på något skojigt.
-Oj, vad klockan är mycket. -Det är den alltid, gumman lilla.
Pappa? Måste man ha jobb när man blir stor?
Ja, det måste man.
Jag förstår att det är tråkigt att vara ensam. Men vad ska vi göra?
Smaka på den och lukta på den! världsmästaren!
-Här har du köttbullar. -Tackar!
Jag sätter dem på spisen.
Om du är orolig för nåt kan du kila upp till tant Hulda.
Nej, då är jag hellre orolig hemma. Det är så tråkigt hos tant Hulda.
-Ja, get är det. -Är det?
Hon vill bara spela Fia och om hon inte vinner blir hon sur.
-Ja, det blir hon faktiskt. -Lek med Märtas dockskåp, då?
-Det kan vi kasta ut! -Det brukade ni ju göra, du och Märta.
-Men då var vi två. Det är skillnad. -Ja, då var ni två, ja.
Varför skulle hon bli så där sjuk?
Min lille kille. Det är svårt att gå ifrån dig, må du tro.
Jag tänker på dig varenda minut i fabriken-
-och vet att du är ensam hemma. Bertil, du...!
-Nu måste vi skynda oss. -Ja, ja.
-På söndag! -Glöm inte köttbullarna. Hej då!
Hej då!
Bertil! Ska du inte komma upp och spela lite Fia i alla fall?
Nej.
Kom hem nu! Jag vill inte vara ensam!
"Måste man ha jobb när man blir stor?"
"Ja, det måste man."
Din tur, Tusse.
Ljud från radion
Nej, Tusse.
-Tänk att vi alltid är sena. -Vad ska vi göra?
-Han klarar sig. Ungar har fantasi. -Han känner sig ensam.
-Nu får vi skäll igen, som vanligt. -Såna har vi hemma i köket.
Råttor är inte farliga.
Sena som vanligt.
Prasslande
Var det en råtta?
Du är dum, Lotta. Vet du det? Dum!
Men det var du inte när Märta levde.
Tusse!
Lilla Tusse. Jag önskar att du vore min katt.
-Bertil! Är Tusse hos dig? -Ja, tant Hulda. Han kom nyss.
-Han ska inte springa i andras hem. -Varför inte det?
Därför att jag inte vill det. Han ska veta var han hör hemma.
-Men han tycker om mig. -Kom upp till mig, då.
-Då kan vi spela lite Fia också. -Så katten heller.
-Vad sa du? -Ta katten, sa jag.
Visslar
Hej!
Hej! Vem är du?
Jag heter Nils Karlsson Pyssling.
-Nils Karlsson Pyssling? -Ja, vad heter du?
-Bertil. Vad gör du under min säng? -Jag bor en trappa ner, i källaren.
Det där är ingången.
-Menar du det där råtthålet? -Ja.
-Har du bott där länge? -Bara en vecka.
Förut bodde jag i parken, men det börjar bli så nedrans kallt.
Usch ja, det är rätt kallt här också.
Det är ännu kallare hos mig. Men jag har ju tak över huvudet.
Jag hade tur som fick hyra den här ettan av Tjoffsan.
-Vem är Tjoffsan? -Hör hon det namnet, kan hon bita mig.
-Bita dig? Vem är hon? -En stor elak råtta.
Men hon har flyttat till ett annat hus. Därför fick jag överta ettan.
-Vad bra! -Vad håller du på med om dagarna?
-Inget särskilt faktiskt. -Inte jag heller.
Tycker inte du det är tråkigt att vara ensam?
-Jo, det är urtråkigt. -Du kan väl kila ner till mig ett slag?
S krattar
-Vad skrattar du åt? -Tror du jag kommer igenom hålet?
Ja, det kan jag ordna. Det är lätt som en plätt.
Hjälp!
-Hysch! -Vad är det?
-Tjoffsan. -Är du rädd för henne?
Ja, det är jag.
Skönt, nu gick hon.
Jag har inte betalt hyran. Tjoffsan sa att om jag inte betalar om en vecka-
-skulle hon komma och bita ihjäl mig.
Hur elak får man vara egentligen?
Jag har inte kunnat betala. Tjoffsan säger att hon ska ha sitt.
Det hjälper inte vad man än säger. Det är synd om den som är fattig.
-Det säger mamma också. -Vill du komma kan jag lära dig knepet.
-Vilket knep? -För att du ska kunna bli liten.
-Det tror du att du kan inbilla mig! -Ser du spiken där?
Tryck på den och säg "killevippen" så blir du lika liten som jag.
Nej, du är inte klok.
Vad skulle mamma och pappa säga om jag blev en liten plutt?
Bli en plutt så lätt som en plätt.
Ska du följa med ner till mig, eller inte? Jag går nu.
Nisse, vänta!
Kan jag bli stor igen när jag vill?
Ja, det går också lätt som en plätt med trollspiken.
Kom nu, då!
-Vad var det jag skulle säga? -Killevippen.
-Jag tror dig inte. -Prova så får du se.
Killevippen. oj!
-Jag kanske drömmer. Aj! Nyps du? -Ja, så du vet att du inte drömmer.
Oj, vilken stor träsko!
-Här bor jag. -Bor du verkligen här nere i källaren?
"Nils Karlsson Pyssling."
Varsågod och stig in!
Så vidare mysigt är det förstås inte.
Inga möbler och kallt så man blir blå.
Då får vi försöka värma oss själva. Gör så här!
-Nu är jag varm i alla fall. -Jag också, men det går snart över.
-Var sover du på natten? -På golvet.
Det är väl svinkallt?
Jag måste upp och springa en gång i timmen för att bli varm.
Jag kan skaffa ved till kakelugnen.
-Äh, kan du det? -Ja.
-Nisse, vad brukar du äta? -Lite av varje, vad jag kan få tag i.
-Vad har du ätit i dag? -Idag?
Idag har jag visst inte ätit någonting.
-Då är du väl förskräckligt hungrig? -Ja, jag är förskräckligt hungrig.
Varför sa du inget? Jag kan skaffa mat.
Om du skaffar nåt att äta, kommer jag att tycka om dig så länge jag lever.
Vänta här. Jag ska bara upp och hämta nåt.
-Du kommer väl tillbaka? -Det är klart.
Jag är rädd att du ångrar dig.
-Nils Karlsson Pyssling, tror du det? -Nej.
Nej, då så.
Bertil, du är det bästa som har hänt mig.
I hela mitt liv.
-Vad skulle jag säga för att bli stor? -Killevippen, vetja!
-Killevippen, vetja. -Nej, du ska säga bara killevippen.
Bara killevippen. - Det går inte! Det var väl det jag visste.
Du får inte säga nånting annat än killevippen. Fattar du inte?
Killevippen. Aj!
Det gick!
-Pyssling! Är du där? -Jag kommer.
-Vad är det där för kluns? -En köttbulle.
-Köttbulle? Vad är det där, då? -Brända tändstickor. Som ved.
-Vad är det? -Jag tyckte jag hörde Tjoffsan.
-Tjoffsan skulle jag vilja tala med. -Inte jag. Hon är hemsk.
"Du skulle veta hut!", säger hon.
Hut skulle hon veta själv.
-Nej, hon är inte här. -Men vart tog köttbullen vägen?
-Hur är det? -Jag undrar hur Bertil har det.
-Han klarar sig nog. -Bara han inte leker med tändstickor.
Du är snäll, Bertil. Tänk om inte jag hade dig.
Och tänk om jag inte hade dig.
-Men nu ska du äta. -Ska vi inte tända veden först?
-Hur ska det gå till? -Lätt som en plätt, på mitt lilla sätt.
Vad skönt.
-Åh, vad skönt. -Ät nu!
-Vad gott med köttbullar! -Det kanske Tjoffsan också tycker.
Prata inte om henne!
-Visst, ja. -Vart ska du, Bertil?
Ost!
Krafsanden
Det är Tjoffsan.
Hon ska ha ett hekto ost i månaden i hyra och jag kan aldrig betala.
Hon skulle veta hut.
Kom!
Ett hekto. Det är ju en ost som är stor som ett hus. Här nere.
Kan jag inte få spara osten till hyra? Oj!
-Ät din ost, jag kan skaffa mer. -Kan du verkligen det?
I natt ska jag ligga framför brasan. Då fryser jag inte så mycket.
'Jag Vet! -Vad?
Det blir en överraskning.
Du kommer väl tillbaka?
Det är klart att jag gör.
Nisse! Kom och hjälp mig med sängen!
Sängen...?
Oj, oj, oj!
-Var har du fått tag på sängen? -I Märtas dockskåp.
-Förresten, vem är Märta? -Min syster. Hon dog förra året.
-Du får den. -Inte kan jag väl få den?
-Jag har aldrig sovit i en säng förut. -Den här är Lottas. Prova den!
Nyp mig.
Aj! Nej, jag drömmer inte.
Jag är så rädd. Tjoffsan har sagt att hon ska bita ihjäl mig.
Man vet aldrig när hon kommer. Det är det värsta.
-Jag kommer och hjälper dig. -Men hon kanske kommer om natten.
-Vi ska nog hitta på nåt sätt. -Vad då för sätt?
-Vi ska nog hitta på nåt sätt... -Det vore allt bra.
Gör det något om jag äter lite ost i natt, ifall jag blir hungrig?
-Det behöver du inte fråga. -Jag är inte van vid att bara få mat.
Bara ät!
Fast just nu är jag alldeles mätt, tack vare dig.
Och alldeles varm, tack vare dig.
Och alldeles förfärligt sömnig, tack vare mig själv.
-Jag stannar tills du somnat. -Bra att jag har dig.
-Och bra att jag har dig. -Det är bra att vi har oss.
-Jättebra är det förstås. -Att vi får träffas varje dag.
-Och vara tillsammans du och jag. -För ingen...
-Vill vara ensam. -Vilka bra ord. Dem kan man ju sjunga.
Nisse sjunger Vad det är bra att jag har dig
Bertil sjunger Vad det är bra att jag har dig
Båda sjunger Vad det är bra att vi har oss
Och jättebra är det förstås
att vi får träffas varje dag
Och va' tillsammans du och jag
För ingen, nej ingen vill va' ensam
Vad det är bra att jag har dig
Vad det är bra att vi har oss
Och jättebra är det förstås
att vi får träffas varje dag
Och va' tillsammans du och jag
För ingen, nej ingen vill va' ensam
Ljud från Tjoffsan
-Skynda er så ni inte kommer för sent. -Så bråttom är det väl inte?
Vi får vara tillsammans en liten stund till.
Men tänk om ni skulle komma för sent.
-Jag tycker ni ska ge er iväg nu! -Men... Bertil!
Kanske det, ja.
Min lille kille. Vad ska du göra i dag, då?
-Nåt kul. -Med tant Hulda?
En sak är säker: jag ska inte ha kul med tant Hulda.
Du gör som du vill. Vad är det med dig?
-Ut! -Vill du bli av med oss?
-Hej då! -Gå nu, då! Gå nu, då!
Frukost och middag åt lilla pysslingen.
-Bertil? Bertil! -Killevippen.
Tant Hulda Vart tog han vägen ? Vad konstigt.
Nu blir nog Nisse glad. - Nisse!
Nisse!
-Vad är det? -Tjoffsan.
-Vad har hon gjort? -Hon tog min köttbulle i natt.
-Vaknade du inte? -Nej, jag sov så skönt.
-Men hon bet dig inte, i alla fall. -Nej, men det blir väl nästa gång.
Nästa gång ska hon få på trynet så att morrhåren trillar av.
Smaka på den och lukta på den! Gamla råtta!
-Vad du är modig, Bertil. -Om vi är två, klarar vi av henne.
-Tror du det? -Ja då. Kom!
Väckarklockan ringer
Är du med då, Nisse?
-Vad ska vi ha det här till? -Jag ska visa dig.
Om Tjoffsan kommer på natten, drar du bara i snöret.
-Vad är det? -Tjoffsan kanske äter upp oss båda två.
Vi lurar Tjoffsan att trycka på spiken och säga Killevippen.
-Killevippen. -Tjoffsan!
-Tjoffsan! Tjoffsan! -Hjälp!
Vart tog du vägen? - Var är han?
-Oj, vilket skitigt golv. -Jag vet inte hur jag ska få det rent.
-Vad är det här? -Mammas fingerborg.
-Vad är det här, då? -Mammas och min tandborste.
-Nej, först måste här sopas. -Åhej! Åhej!
Jag undrar vad det var med Bertil i morse. Han var så glad.
Ja, det kanske är nån som har knyckt tant Huldas Fiaspel.
Din tur, Tusse.
-Nu är det så rent som det kan bli. -Men jag är lika skitig som vanligt.
Usch, när badade du sist?
I somras. I en pöl i parken när det hade regnat.
-Inte undra på att du är skitig. -Nej, undra på det!
-Vi kan ju bada! -Bada? Måste jag det?
-Ja, det måste du. -I vad då?
Stopp! Stopp!
Men var ska vi få vatten ifrån?
-Är du med, Nisse? -Ja, jag är klar.
Stopp! Stopp!
Stopp!
Klä av dig!
Sjunger Oj vad vi är glada för att vi får bada
Så att lorten trillar å' Nu är vi så rena
Till och med om bena fast de var så svarta så
Nyss kom här en råtta men nu är hon borta
Och det är så härligt så men det ska du veta
Råttor kan man reta fast de blir ju arga då
Arg så hon kan spricka Arg så hon får hicka
Det blir lilla Tjoffsan då Men du kan väl fatta
Att man börjar skratta när som svansen trillat å'
Hon kanske tror att jag har flyttat. "Vad är det här för en ren pojke"-
-"och var är den skitiga Nils Karlsson Pyssling?"
"Han skulle veta hut. Hur ska jag nu få nån hyra?"
Aldrig, Tjoffsan! Men här ska du få!
-Och här är hyra så det räcker. -Stopp! Badvattnet tar ju slut!
-Vad var det? -Vad då?
-Det känns som Tjoffsan tittade på mig.
-Nej, var då? -Där.
Det var inget.
-Härligt badlakan! -Det är en näsduk.
-Ingen har väl snutit sig i den? -Nej, då.
Oj, vad du är rufsig i håret. Kom!
-Visst ja, sockerskålen. Och... -Och vad då?
Spelar och sjunger
Det brakar Det är Tjoffsan!
-Var kommer det där ifrån? -Märtas dockskåp.
-Hur går det, Bertil? -Bara bra.
Krok upp!
-Bertil var så glad i morse. -Va?
Jo, Bertil var så glad i morse. Tjena! Som vanligt...
Hej då!
S krattar Oj, oj, oj...
Nu har jag nästan lika fint som kungen.
Tänk om Tjoffsan vill flytta tillbaka när hon ser hur rent och fint det är.
-Det ska vi vänja henne av med. -Bara vi kan, så...
Dra i repet, så kommer jag.
Nu måste jag diska sockerskålen innan mamma och pappa kommer.
-Men tänk om Tjoffsan kommer? -Då vet du vad du ska göra.
-Vi ses i morgon! -Ja, det gör vi.
Tusse, är du här?
Tusse!
Tusse, var är du? Du får inte vara ute och jaga råttor på kvällarna.
Tusse! Var är du?
-God natt då, Bertil. -God natt.
-Du är ju våt i håret. -Ja, jag har badat.
-Badat? Var då? -I sockerskålen.
-I sockerskålen? -Ja.
-Du är rolig, du. - Hörde du det? -Vad?
Bertil har badat - i sockerskålen.
Det är bra, Bertil. Fortsätt med det.
Hur har du gjort med dina kläder? Var i all sin där är dockmöblerna?
-De... Ähum, de... -Ja?
-Har ni sett Tusse? -Nej.
-Då är han ute på råttjakt igen. -Råttjakt?
Ja, han kommer hem med råttor och lägger dem på köksgolvet.
-Är det nån som har lust att spela Fia? -Nej, vi ska gå och lägga oss nu.
Med knuff?
God natt, Hulda.
-God natt då, Bertil. -God natt, lilla pojken.
Tusse!
Gnäller i sömnen
Ljud utifrån
Sniffar
Gnäller i sömnen
Klockan ringer
Ja, Nisse, jag kommer!
Bertil, hjälp! Bertil, hjälp! Tjoffsan kommer!
Hjälp, Bertil! Bertil! Bertil!
Äh, nyckeln!
Bertil, hjälp! Bertil, hjälp!
Bertil! Kom, Bertil! Bertil!
-Tjoffsan ska ha sin hyra. -Det ska hon inte alls.
Kom och håll i!
Nu ska jag kittla Tjoffsan på nosen.
Vi gör som vi kom överens om.
-Det ligger en ostbit under min säng. -En liten ostbit.
Om du trycker nosen mot spiken och säger Killevippen...
Då blir det en jättestor ostbit. Ett helt hekto, som du vill ha.
Det blir hyra för ett helt år.
Det är säkert. Prova, så får du se.
Vi lyckades.
In i skåpet!
Tjoffsan kommer och biter ihjäl oss.
-Ropa på Tusse. -Tusse, hjälp!
-Tusse! -Tusse, kom och hjälp oss!
-Hjälp! Tusse, kom och hjälp oss! -Tusse! Hjälp!
Morrar
-Hjälp! Tusse! -Hjälp!
Tusse jamar
Tusse tar Tjoffsan
Nu kanske man får bo här i lugn och ro.
Ja. Jag måste gå upp innan mamma och pappa vaknar.
Jag förstår det.
Du kan väl följa med upp till mig?
-Får jag det? -Det är klart! Det blir kul. Kom!
Kajsa, har du sett min rakspegel? Kammen är också borta.
Värst vad Bertil verkar trött i dag.
-Har du sett min tandborste? -Nej. Märkligt.
-God morgon. -God morgon.
Bertil! Vi måste ju få liv i dig.
Ska ni redan gå?
Vi har försökt väcka dig länge nu. Vi vill inte gå utan att säga hej.
-Var kan min tandborste vara? -Och min rakspegel.
-Det kan väl inte vara Bertil... -Vad skulle han med en rakspegel till?
Har jag rakat mig ordentligt? Bra. Tiden går. Vi får skynda oss.
Gå till tant Hulda om du känner dig ensam.
-Jag känner mig inte ensam. -Nu får vi skynda oss.
-Är vi sena? - Hej då. -Hej då.
Hej då!
Hur många gånger har jag sagt att du inte får leka med tändstickor?
-Hej då. -Hej då.
-Nu gick de. -Men jag är kvar.
Hej då!
Vad högt!
Hej då!
Bertil! Tusse har varit på råttjakt igen.
En sådan här liten mus kom han hem med i natt och lade på köksgolvet.
Skulle vi kanske spela ett parti Fia?
Bertil skrattar
Textning: Ylva Fröling www.undertext.se