Filmen bygger på virkelige hendelser.
Visse hendelser og navn er endret i dramatisk hensikt.
Fortellingen begynte i 1982 i Louisiana. Det er ikke over ennå.
Bekjenn dine synder nå. Kom igjen.
-Jeg var ulydig mot far og... -Ikke så fort. Gud hører deg ikke.
Jeg kranglet med min søster, og jeg ertet henne.
-Var det alt? -Ja, pater.
-Få høre angerbønnen. -Gode Gud, jeg angrer mine synder.
Jeg avskyr mine synder på grunn av din straff,-
-men aller mest fordi de fornærmer deg, min Gud.
Jeg er bestemt på å unngå synden-
-og holde meg borte fra alt som kan føre til synd. Amen.
Jeg tilgir deg i Faderens, Sønnens og Den hellige ånds navn. Amen.
Jeg har den, far!
Bra.
Kom nå. Dere kommer sent til kirken!
Ok, nå går vi.
-Far! -Kom igjen!
Du vil vel ikke komme sent til din første nattverd?
Tekst: Jan Helge Hordnes www.broadcasttext.com
Se Guds lam som tar bort verdens synder.
Herre, jeg er ikke verdig at du går inn under mitt tak.
Si bare ett ord, så blir min sjel helbredet.
Herre, jeg er ikke verdig at du går inn under mitt tak.
Si bare ett ord, så blir min sjel helbredet.
Herre, jeg er ikke verdig at du går inn under mitt tak.
Si bare ett ord, så blir min sjel helbredet.
Kristi legeme bevare din sjel til evig liv. Amen.
Bispedømmet kan ikke ignorere oss. Vi handler alltid rett mot kirken.
Hvis anbudet er for høyt, er det likegyldig om dere har handlet rett.
Robbie! Robbie! Kom hit!
Du er skitten. Spytt. Mer.
-Pateren vil snakke med deg. -Jeg har drept to alligatorer.
-Hør på pateren nå. -De lignet alligatorer.
Robbie, jeg vil lære deg opp til altergutt. Vil du det?
-Så urettferdig! -Er det vanskelig? Som matte?
-Vanskeligere. -Vær stille.
Det er ikke vanskelig som matte,-
-men du må lære å gå, bukke og knele.
-Det er mange fordeler. -Vil Gud elske meg høyere?
Det kan han ikke, men oss imellom vil han det.
Jeg tror at jeg kan være aktuell for oppussingen av bispesetet.
-Jeg kan levere et anbud. -Kjære, ifølge mine beregninger...
Gir du det anbudet, vil vi gå i minus med minst 600 dollar.
-Hvor fikk du det tallet fra? -Se på dette.
Du har glemt å ta med kostnaden for utgraving.
Jeg legger den til.
Ser du? Se.
-Jeg tjener det inn på bispejobben. -Vi har ikke fått den ennå!
Vi har ikke fått denne jobben heller.
-Elskede, jeg skal få denne jobben. -Ved å gå i minus med 600 dollar?
Vi har lån som må betales.
Jeg vil beregne dette på nytt og bli med i anbudsmøtet.
Ok?
Hei, mor og far. Unnskyld at jeg er sen.
Hei.
Jeg skal hjelpe Daniel med generatoren.
Vent med tallene. De stemmer ikke helt ennå.
Ikke søl, Joseph. Bønneboka skal ligge til venstre.
Løft venstre hånd, Robbie.
-Hva gjør vi nå? -Jeg tar duken fra kalken.
-Så kommer de små flaskene. -Som kalles?
-Bærere? -Begre!
-La ham lære i sitt tempo. -Han er treg.
Den bemerkningen venter jeg å høre om neste gang du skrifter.
Ære være Faderen og Sønnen og Den hellige ånd...
...som det var i begynnelsen, så nå og alltid,-
-og i all evighet. Amen.
Legg hendene på siden, og gjør det utenat denne gangen.
Ære være Faderen og Sønnen og Den hellige ånd...
...som det var i begynnelsen, så nå i all evighet. Amen.
Pater...
Vil du fortelle mor og far at jeg ikke klarer det?
Syns du at jeg skal fortelle dem det?
Jeg skal love deg en ting.
Jeg skal bare fortelle det de trenger å vite.
Problemet ligger ikke hos deg. Ditt anbud er rimelig.
Problemet er budsjettsprekker andre steder.
Jeg trenger neppe å si at vår virksomhet er ideell.
Ja, men det er ikke vår.
Elskede...
Dessverre er ikke dette en særlig stor jobb,-
-så det er ikke så stor plass for diverse...
Men vi har en større jobb på gang.
-Du sa at vårt anbud var rimelig. -Jeg mener det.
Hvorfor ikke være reale mot oss?
-De har budsjettsprekken. -Ja, men ikke på grunn av oss.
For Guds skyld, Em! Unnskyld, pater.
Vi tar litt mer te. Søster?
Slapp av. Det kommer til å gå bra.
Jeg gjorde det! Din far gjorde det! Gi meg en klem og et kyss!
Gi mor et kyss også. Far lyktes. Gi meg en klem og et kyss!
Monsignoren er en tøff forhandler. Men jeg ga meg ikke.
Hent øl og brus til oss, jenter. Far skal utbringe en skål.
Hvorfor smiler du ikke?
-Har du vært ulydig? -Nei. Slett ikke.
-Han er bare redd, for... -For hva da?
Jeg vil ta ham med på en telttur. Vi skal studere.
Og jeg vil at han overnatter i prestegården på lørdager.
Jeg har bare ett spørsmål: Blir han altergutt raskere da?
Helt sikkert.
-Greit. -Får jeg ta med meg geværet?
Det får pateren avgjøre. Nå skal vi se...
Vær så god, en kald øl.
Rolig nå!
Skål for meg, din mor og din søster for all den fine maskinskrivingen.
Men framfor alt for kirken som er så god mot oss.
Jeg vil gjerne ta et bilde.
-For kirken! -Smil, alle sammen!
Ta tak i haken min, Robbie. Hold den opp.
Svøm inn til land med meg nå. Det er bra.
Hallo!
Ok, gutter. Nå roer vi oss ned.
Vi ber. Fader vår, du som er i himmelen. Helliget vorde ditt navn.
La ditt rike komme. La din vilje skje...
Greit...
Skriv ned navnene på dem som dere har vært slemme mot,-
-og hva dere har gjort mot dem. Det blir mellom dere og Gud.
Fortell aldri noen om deres synder unntatt Gud og pateren.
For pateren er Guds stedfortreder.
Men fortell det aldri til noen andre.
Dette er deres synder, og nå brenner de opp.
-Robbie, hvor er Alex? -Han gikk inn til Joseph.
Jaså. Er alt i orden med deg?
Jeg har aldri sovet i telt før.
Får du sove, tror du?
Jeg skal prøve.
Vil du ha litt hjelp?
Jeg tror det.
Er det plass til to der inne?
Hold lykta.
Du gjør sikkert feil. Jeg hadde lært det raskere enn du.
-Nei. -Jeg lærer fortere på skolen.
-Ja, men du kan ikke bli altergutt. -Det er urettferdig. Hvorfor ikke?
-Jenter er like gode. -Du har ingen tiss.
-Det har jeg det. -Ikke utenpå.
-Min er like god. -Nei.
Nei, for pateren kan ikke leke med din.
Så urettferdig! Jeg vil ikke hjelpe deg på skolen lenger. Så det så!
Hjelp! Mor! Far!
Justine gjorde meg så sint at jeg dyttet henne ned i bekken.
-Hva skjedde så? -Hun sladret. Så slo far meg.
-Men det var ikke min feil. -Det var feil av din far.
-Robbie? -Ja, pater?
Kom over til min side, så snakker vi.
Mor!
Mor! Det kommer blod! Jeg blør!
Mor! Mor, hvor er du?
Robbie, hva er det?
Kjære, det er ingen fare.
Det er ingen fare. Det er bare noe du har spist.
-Har du vondt? -Jeg vet ikke.
Vi drar til sykehuset i morgen. Det er ingen fare, det lover jeg. Kom.
Vi fant ingen indre skader. En opphovnet anus tyder på-
-at han har spist noe upassende. Pleier han å svelge fruktkjerner?
Ja, det har skjedd.
Se hvordan han føler seg i morgen og ring meg. Hei, pater.
-Er Robbie hjemme? -Ja. Han er der inne.
Takk for at du kom. Så vennlig at du kjørte hit på en søndag!
Robbie!
Hei!
Jeg har noe til deg.
Føler du deg bra?
Her. Dette er til deg. Til søndag.
Du skal assistere meg under messen.
Så snilt! Mange takk, pater.
Blir du til te?
Nei. Jeg må dra.
Jaså.
Gud velsigne deg, Robbie.
Adjø.
Adjø, pater.
Hei... Skal du ikke åpne den?
Au!
Rolig. Det ble bare en liten skramme.
-Slapp av. Det går sikkert fint. -Det gjør det ikke!
Det begynner å bli sent. Du må gjøre deg klar.
Hør etter. Jeg vet at du er redd,-
-men vi venter at du skal gjøre oss stolte, så få opp farten nå.
Kom igjen.
Vær så snill... Vær så snill, ikke gjør det.
Alle vet at det er skummelt å gjøre sånt for første gang.
Men pateren sier at du er hans beste altergutt, så slapp av.
Jeg vet hvorfor han er redd. Tissen hans har sikkert gjemt seg.
Den må være utenpå, så pateren kan leke med den.
-Hva snakker du om? -Har du sagt det?
-Har du funnet på det om pateren? -Jeg vil ikke være altergutt!
-Vær stille! -Kom tilbake, Robbie!
Robbie!
Fant du på det?
Nå?
-Sa han hvordan pateren tok på ham? -Han fortalte ingenting.
Jeg vil at han skal pågripes.
-Jeg mener det. -Vil du at han skal pågripes?
-Er du gal? Han er jo prest. -En prest som har skadet min sønn.
Vent litt nå.
-Vi vet bare at han kanskje... -...har lekt med "tissen" hans, ja.
-Nettopp. -Hvorfor blødde han, da?
Det kan ha vært hva som helst.
-Hva feiler det deg? -Ingenting! Jeg vil bare ikke...
Hei. Daniel. Maddy. Kom inn.
Kan du brygge en ny kanne kaffe?
Det ville smake godt.
-Slå dere ned. -Takk.
Det er litt rotete her. Em rydder bare i huset.
-Jobber ikke du morgenskiftet? -Jeg har tatt fri.
Jeg skulle ønske at jeg også kunne gjøre det.
-Vi tenkte bare... Fortsett, du. -Nei, vær så god.
Pete... Har Robbie sagt noe om de andre alterguttene?
-Om pateren har gjort dem noe? -Hva...? Joseph?
-Hva har han gjort? -Han sier ingenting.
Hva har Robbie sagt?
-Vi vet at han... -Nei, det gjør vi ikke.
Hun vil at han skal pågripes.
Em... Vi vet jo ikke helt sikkert at han har gjort noe.
Vi kan vel snakke med ham, du og jeg?
-Snakke med ham til han sier noe. -Hold opp. Han er presten vår.
-Vi går til biskopen. -Biskopen?
Ja, han bestemmer vel over ham?
Vi må ha mer å fare med enn vi har nå.
Vi må ta ett skritt av gangen. Hvorfor haster det sånn?
Guttene skal ikke tilbake, og vi vet hvor vi har ham.
Vi må få guttene til å fortelle mer.
Så går vi til monsignoren.
Jeg kjenner ham. Vi spør ham.
Jeg nekter å tro det! Vi snakker om Robbie og Joseph!
Pete har nok et poeng. Hva skal vi si til dem?
Blir du med meg til politiet? Til biskopen, da?
Ikke uten mer å fare med. Men jeg kan ikke hindre at du går dit selv.
Ja visst.
"Er du enke, mrs Guitry?" "Nei." "Er du fraskilt, mrs Guitry?" "Nei."
"Er din mann ute og reiser?" "Nei." "Er han guttens sanne far?" "Ja."
"Hvor er han, da?"
"Han vil ha mer å fare med, Deres nåde!"
Du trenger ikke bispejobben så desperat.
Vi snakker om dette senere.
Pete og jeg må jobbe. Alle har ting å gjøre. Kom, så drar vi.
Tenk om det er flere?
Monsignore Beauvais. En forferdelig forbrytelse er begått mot min sønn-
-av vår prest pater Aubert.
Jeg tror han har utnyttet min sønn og kanskje også andre altergutter.
Det rette ville være å avskjedige ham umiddelbart.
Aubert, Frank. Er det noe galt, sir?
Nei, biskopen overveier å gi ham en utmerkelse.
Han har tydeligvis utrettet mirakler i St. Simon.
Jeg prøver å huske hvordan han ser ut.
-Kjenner du ham, Paul? -Ikke egentlig.
Vi har ikke møttes på flere år.
Seminaret, sånn passe... St. Anne's i 1974. Omplassert.
Omplassert i 1976. 1978, behandlingshjem. Er han alkoholiker?
Ikke så vidt jeg vet.
Omplassert.
"Hvorfor tar dere pateren fra oss?" Omplassert.
-Det var alt, pater. -Ja, monsignore.
Takk.
-God morgen, monsignore. -God morgen, Frank.
Det var bedre.
Frank, jeg har dessverre dårlige nyheter.
Biskopen har besluttet ikke å gi deg en utmerkelse.
La meg forklare. Utmerkelsen skulle gis for ditt arbeid i St. Simon.
Men biskopen synes at det er på tide for deg å gå videre.
Du er moden for en større menighet.
Det hadde vært feil å belønne ditt arbeid i en forsamling du forlater.
-Jeg trives godt der jeg er. -Selvsagt gjør du det, Frank.
Du vil trives der du skal også.
Når skjer omplasseringen?
Snart. Ganske snart.
Etter at du har tilbrakt litt tid på behandlingshjem.
Biskopen mener at alle prester som forfremmes,-
-skal tiltre sin tjeneste med nye krefter. Syns du ikke?
Du vil trives på behandlingshjemmet.
Det gjør underverker for sjelen.
Unnskyld, monsignore...?
-Behandlingshjemmet. -Vil du at jeg skal dit?
Biskopen vil det.
Nå.
Men jeg har jo skriftemål på lørdag, messer på søndag...
Det ligger i biskopens hender, Frank.
Gud velsigne deg, monsignore.
Vi får håpe på det.
Skal vi gå i kirken i morgen eller ikke?
Akkurat nå vil jeg bare brenne den ned.
Ok. Da får det bli sånn.
Vent litt nå.
I morgen vil jeg nok ombestemme meg.
En time før gudstjenesten?
Vi kan ikke utsette det lenger.
Hvorfor har du ingen egen vilje mer? Hvorfor sier du ikke noe?
Hva vil du at jeg skal si?
Det er ikke det samme for meg. Det vet du.
Du vet at det sitter her, her og her.
Jeg har gått i kirken siden jeg var fire år.
Nattverd, skriftemål, konfirmasjon... Vi møttes der.
Jeg forelsket meg i deg der, og vi giftet oss der. Barna ble døpt der.
Det gjør meg så forbannet! Bare tanken gjør meg så sint!
Jeg vet at han er der. Jeg vet at han har skadet min sønn.
Jeg vet at han er ond. Jeg vet det, jeg vet det, jeg vet det.
Gud, hjelp meg!
Jeg kan ikke vende meg fra Gud-
-på grunn av en ond prest.
Du gjør det du må.
Jeg kan ikke.
God morgen. Jeg er monsignore Beauvais.
Biskopen hilser at pater Aubert har blitt syk-
-og vil ha fri en stund for å komme seg.
Biskopen vil at jeg skal minne dere om at ryktespredning er en synd.
Pater Vinton?
I Faderens...
...og Sønnens og Den hellige ånds navn. Amen.
Han er borte.
Jeg vil vite om han kommer tilbake. Monsignore!
Mrs Guitry! Hvordan går det? Peter, mr og mrs Broussard!
-Hva kan jeg hjelpe dere med? -Jeg lurer på en ting.
Kommer pater Aubert tilbake?
Vi får se om han blir bedre.
Så hvis han blir bedre, gjør han det?
Det får biskopen avgjøre.
Unnskyld, jeg har en konfirmasjon tre mil herfra.
Da får vi gå til biskopen.
God ettermiddag, mrs Guitry. Mrs Broussard.
-Hvem er deres venninner? -Mrs Basile.
Mrs Arnaud.
-Skal ikke biskopen ta imot oss? -Han er meget opptatt akkurat nå.
Jeg er her i hans sted.
Dere vil ha biskopens forsikring om-
-at pater Aubert ikke kommer tilbake til St. Simon.
Dere skriver at det hadde vært "farlig", for å bruke deres ord,-
-å la pater Aubert omgås med unge gutter.
Kan dere forklare dette?
Han har begått syndige handlinger mot guttene våre.
Som hva da?
-Hva har guttene sagt? -De våger ikke å fortelle noe.
-Hvordan vet dere det, da? -På grunn av deres atferd.
Jeg er sjokkert! Her står dere, fornuftige, intelligente kvinner,-
-som vet at sladder er syndig.
Uten minste bevis vil dere likevel ødelegge deres prests karriere.
-Det fins bevis. -Kan du ikke bare omplassere ham?
Det avgjør ikke jeg, men biskopen.
-Når får vi treffe ham? -Med tanke på hva dere har sagt...
...tror jeg ikke at biskopen vil treffe dere.
Jeg skal selvsagt spørre ham.
Frank!
Paul!
-Hvordan går det, Frank? -Jeg har aldri følt meg bedre!
Så godt å se deg. Det må være fem år siden sist?
Minst. Biskopens kontor har sendt meg hit for å snakke med deg.
Om min nye menighet?
Monsignoren og biskopen mener at du nok skal glemme det.
Iallfall for øyeblikket. Det har oppstått rykter, Frank.
En anklage er rettet mot deg. Akkurat som før.
Var det derfor de sendte deg hit?
Frank...
Vil du at jeg skal høre ditt skriftemål?
Skal jeg skrifte for deg? Hils dem at de får sende en prest.
Jeg er verken unormal eller kriminell. Jeg er prest!
-Hils at de sendte feil mann. -Biskopen tar kontakt.
Vi to er ikke like.
Jo, det er vi, Frank.
Hva er det?
Robbie, så leit.
Det gjør ingenting. Det gjør ingenting.
Det må ikke være en forbindelse. Han har fått dårlige karakterer før.
Han fikk to F-er!
Hva skal biskopen gjøre? Han kan ikke noe for det.
-Men pateren. -Han er borte.
Hvorfor kan de ikke si det, da?
Jeg besøkte biskopens kontor for flere måneder siden.
Det beviser saken, han er borte.
Elskede...
-Jeg vil ikke krangle. -Nei, det vil du virkelig ikke.
Robbie...
Han leter etter meg.
Vi går glipp av ham!
-Gå i forveien. -Vi må snakke med deg!
-Hvor skal han? -Han er ute etter sønnen vår.
-Vi trenger hjelp! -Ro dere ned! Jeg har jo forklart...
Han er vår biskop. Vi trenger hans hjelp.
Ut fra det han vet, kan ikke biskopen hjelpe dere.
Hvem kan det da, for helvete?
-Si meg det, for helvete! -Må Gud tilgi deg.
Velsign meg, pater. Jeg har syndet. Jeg skriftet for 5 dager siden.
Bekjenn dine synder.
Ved mitt forrige skriftemål, og gangen før det...
...og mange før det...
...bekjente jeg ikke alle mine synder.
Jeg bekjente ikke mitt hat.
Fortsett.
Jeg hater presten.
Jeg hater også monsignoren og biskopen.
Hvordan kan Gud tilgi dem for det de har gjort oss?
De har ødelagt våre liv og sviktet oss.
-Har kirken sviktet dere? -Ja.
Vil du forlate kirken?
Nei.
Men jeg tror at kirken har forlatt meg.
Jeg håper at vi har råd til advokaten.
Pete! Her er det.
Jeg vil hjelpe dere. Men deres sønns ord står mot kirkens.
Det hadde vært til deres fordel om dere ikke var alene om dette.
Kjenner dere noen av de andre foreldrene?
-Naturligvis. -Bra.
Nå... Hva ønsker dere å få ut av dette?
Vi vil sørge for at han ikke kommer tilbake.
-Kanskje få ham avskjediget. -Og hjelp til Robbie. Terapi.
Bra.
Når jeg har undersøkt saken, kan vi snakke om erstatning.
-Erstatning? -Penger.
For deres og særlig deres sønns lidelse.
-Vil dette bli dyrt? -Taper jeg...
...betaler dere småpenger. Vinner jeg, tar jeg en del av erstatningen.
Dra hjem, og ta det rolig. Overlat alt til meg.
Dave Davis er på deres side. Og husk: David slo Goliat.
Takk.
-Hva er det? -Deres nåde, de er her.
Deres nåde. Som De vet, er bispe- dømmet bare en av partene i saken.
Forsikringsselskapene, som vi representerer, er de andre. De sier-
-at det ikke fins noe alternativ. Gjør opp, og det umiddelbart.
Altså tar forsikringsselskapene disse befengte anklagene på alvor?
Ni familier med ni sønner har reist tiltale. Så, ja.
Biskopen er ikke overbevist om at familiene, hengivne katolikker,-
-vil drive dette så langt at de konfronterer sin egen kirke.
-Så dere vil ikke gjøre opp nå? -I denne situasjonen vil det være...
-...latterlig. -...forhastet.
Monsignore... I bispedømmets kontrakt med mitt firma står det-
-at hvis dere går imot våre råd, opphører vårt ansvar å forsvare...
Jeg påtar meg gjerne det ansvaret.
...og for eventuelle erstatninger. Hvis dette skulle gå til rettssak,-
-må forsikringsselskapene si opp deler av kirkens ansvarsforsikring.
Nå vel, mine herrer. Hva foreslår dere?
Et øyeblikk.
Ok... Skal vi bli enige om, uten å påta oss det minste ansvar,-
-at guttene kan begynne i terapi umiddelbart på vår bekostning?
Fram til en framforhandlet dato.
Ja. Men utbetalingene skjer bare hvis man kommer til et forlik.
Nå til våre ønsker.
For det første må alle tiltalte holdes skadeløse.
2. Ingen av partenes handlinger skal nevnes i forliket.
3. Fullstendig hemmelighold angående alle forlikets punkter.
4. Et løfte om ikke å gå til videre rettslige tiltak mot partene.
5. Siden alle tiltalte holdes skadeløse,-
-kan spørsmålet om å avskjedige, straffe eller omplassere presten-
-ikke være en del av forliket.
Det hadde vært riktig å forsikre dem om at deres barn er utenfor fare.
Hvis man antyder at man har tatt eller vil gå til skritt mot ham...
-...innrømmer man et ansvar. -Disse menneskene lider.
-Forliket betaler for lidelsen. -Kirken bør tilby dem trøst.
Da går dere imot våre råd og innrømmer ansvar.
Slik er det: Tilby dem trøst, eller behold bispedømmet.
-Vi lyver ikke. Vi hykler ikke. -Vi kjøper deres taushet.
Vi gjør som i skriftemål, vi holder våre synder mellom oss selv og Gud.
-Synder mot uskyldige barn, ja. -Deres nåde...
Ingen gråter mer for barna enn jeg, men de blir bra igjen.
Med Guds hjelp kanskje også presten.
Men hvis vi innrømmer dette, hvis vi står fram med hans synder,-
-vil bispedømmet visne og dø.
Hvis bispedømmet dør, dør en del av kirken, en del av Gud.
Intet barn, ingen familie, ingen prest er verdt det.
Vi kjøper fremdeles deres taushet.
Det er den eneste måten vi kan få den.
Får jeg instruere advokatene om å komme fram til et forlik?
Bønneboka til venstre.
Til venstre, Robbie.
Hold opp venstre hånd, Robbie.
Jeg løfter duken fra kalken.
Så kommer de små flaskene. Bærerne, mener jeg.
Begrene! Begrene!
Sånn, pater. Nå er du påkledd.
Når dere har lest ferdig, undertegner dere nederst.
I morgen får deres sønner 40 000 dollar.
En gang i året i fire år får de 40 000 dollar til.
200 000 dollar, mine venner.
Vent, det står ingenting om pateren her.
Det står ingenting om det han gjorde, eller om tiltak...
Det er ingenting å bekymre seg for, har biskopen forsikret.
-Vi vil ha det på trykk. -Dette er kirkens anliggender.
De andre familiene, da?
Jeg vil ikke si for mye, men jeg har fått sju par underskrifter...
-...og venter på de to siste. -Å få ham fjernet er det viktigste!
Om det nå er så viktig, kanskje du skal takke nei.
Det er jo bare 200 000 dollar.
Jeg ber om unnskyldning. Ta det rolig nå.
Dere kan vel dra hjem og snakke om saken?
Men tenk på dette...
Guttene får behandling, dere får erstatning når dere undertegner.
Pateren er borte, de andre under- tegnet, og dere kan kjøpe sinnsro.
Ok, vi ses senere.
En ting til. Ingenting å bekymre seg for,-
-men kirken er fast bestemt på å betale alle samtidig.
"En for alle, alle for en". Pass på dere selv nå.
Advokaten mislyktes med oppdraget.
-Biskopen har jo sagt... -Hvorfor sier han det ikke til oss?
Jeg vet det. Han er opptatt. Hver prest i menigheten er for opptatt-
-til å trøste oss for det deres kollega gjorde,-
-og for å si om de vil hindre ham i å gjenta det!
De bryr seg ikke om oss. De vil bare bli ferdig med saken.
-Jeg vil slåss! -Ingen jenter!
-Vi tar et kakestykke til! -Med lys?
-Vi har allerede gjort det! -Vi prøver igjen.
Unnskyld at jeg tar det opp nå, men vi vil undertegne.
Vi trenger virkelig pengene.
All ventingen er tøft for gutten. For alle guttene.
Kan vi snakke om det senere? Kanskje i morgen?
Jeg prøver ikke å sno meg unna.
Klikk, klikk.
Jeg forstår at dere er frustrert, men barn snakker ikke. De handler.
Han vil nok ikke si noe på en god stund.
-Han snakker jo med deg. -Faktisk ikke.
I slike tilfeller vil man ikke tvinge barnet til å gjenoppleve alt.
Man bruker dukker for å finne ut hva som har skjedd,-
-for å skille fantasi fra virkelighet.
Man må gjøre det i hans takt, så han ikke føler seg truet.
-Hvorfor blir han ikke bedre? -Han tror at pateren kommer tilbake.
De lover ikke at han ikke gjør det. Hvorfor sperres han ikke inne?
Han hører hjemme i fengsel, den jævelen!
Pater, vi overlater vår søster Caroline i dine hender.
Elsket lærerinne, tjener i din kirke, og en tro venn.
Må hun leve videre i ditt nærvær. Tilgi de synder hun har begått-
-av menneskelig svakhet.
Dette ber vi om gjennom Jesus Kristus, vår herre. Amen. La oss be.
Pater, all trøsts Gud, i din kjærlige nåde og barmhjertighet-
-jager du vekk dødens skygger med livets lys...
Pateren!
Stopp der, pater.
Kommer du nærmere, skader jeg deg!
Adjø, pater. Gud hjelpe deg.
Gud velsigne dere.
Statsadvokaten skal være her.
Tredje etasje.
-Sett deg, mr Guitry. -Jeg kan ikke.
Stå stille, da. Du gjør meg svimmel.
Jeg har jobbet som aktor i ni år.
Jeg har bare tatt én sak av sexovergrep mot barn til retten.
Jeg tapte den saken. Tiltalte var ikke en prest.
-Det er ni gutter. -Jeg ser bare dere her.
Det betyr at det bare er en gutt.
Si meg, da dere hørte dette første gang, trodde dere på det?
Det vil ikke en jury heller.
Ta pengene, og gå videre med livet.
Molly! Ken Loring her. Er Claude der?
Hei! Nei, jeg skal ikke tiltale en av dine klienter.
Jeg vil sende herr og fru Guitry din vei.
Jeg tenkte at du kunne hjelpe dem. Det skal jeg hilse.
Han heter Claude Fortier, og han er en skikkelig...
Dere får se selv.
Jeg trykker på denne, sånn. Så trykker jeg på denne.
Molly, du vet jo at du ikke skal la klientene gjøre jobben for deg!
-Robbie? Jeg heter Claude Fortier. -Hva er en klient?
Du er en klient. Vi advokater kaller kundene det.
Slik legen kaller sin kunde pasient. Det låter mindre egoistisk.
Herr og fru Guitry.
Kom nå, klienter, så går vi.
Dere også. Kom nå.
Sett deg der, Robbie. Hopp opp der.
Nå, hva kan jeg hjelpe dere med?
-Hjelp oss å sette ham i fengsel. -Er det det dere vil?
-Kan du gjøre det? -Ja, det kan jeg.
-Hvordan? -Spark Davis, og ansett meg.
Jeg saksøker dem, men gjør ikke opp. Blir det rettssak, vinner jeg.
Rettsprotokollen går til aktor. Blir det rettssak, vinner han.
Pater Aubert havner i fengsel.
Greit. Gjør det.
Du da, Robbie? Vil du at pateren skal havne i fengsel?
Vet du hvordan det vil skje?
Jeg må fortelle mange mennesker hva han gjorde.
Klarer du det? Er du sikker?
Har du fortalt noe til din far ennå?
Moren din, da?
Psykiateren som du har gått til, da?
Men du vil fortelle det til en mengde fremmede?
Nå... Vil dere fremdeles sparke Dave Davis og ansette meg?
Et øyeblikk.
-Gå med på forliket. -Vi vil ikke ha en bestikkelse.
-Det er bedre enn ingen penger. -Nei, det er det ikke. Vi kan ikke.
Det er som å si: "Gjør hva dere vil mot min sønn. Jeg skal ikke si noe."
"Jeg skal ikke våke om nettene. Jeg tar pengene og glemmer alt."
"Betal meg, og min sønn får igjen uskylden sin."
Vi kan ikke. Vi kan bare ikke.
Som dere vil.
Molly, skriv et brev til Dave Davis. Du vet hvordan det skal se ut.
Og se litt glad ut, vi skal saksøke Gud!
Kan du slå av motoren, Pete?
Jeg og pateren tenkte at det ville passe å snakke med deg i dag.
Vi og resten av familiene.
Jeg tar gjerne en sånn.
Jeg legger meg ikke opp i folks anliggender, men vi to,-
-og de andre familiene,-
-har hørt at du har ansatt en kommunist som du stoler blindt på.
Jeg må si deg en ting... Jeg har de øvrige familienes støtte,-
-og pateren støtter meg også, ikke sant?
Du ødelegger for oss andre og for deg selv.
Du får oss alle til å lide.
-Stemmer det, pater? -Dette er mellom meg og deg.
Er du her for å holde ham i hånden?
-Nå går du for langt. -Vil du støtte ham, pater?
Kirken er dypt bekymret.
Du da, Daniel? Er du også dypt bekymret?
Det må du vel være. Du og de andre familiene.
200 000 er mange penger.
Du har ikke rett til å hindre at guttene får dem.
Jeg vil bare ikke ta dem selv.
Du bor her, din ignorante, sta jævel! Her!
Med meg og Maddy og Grace og Bob og Lucille og de andre.
Og pateren, monsignoren og biskopen. Hva er galt med deg?
Hvis du skal fortsette sånn, kan du like gjerne flytte til Russland!
Du er ikke dypt bekymret.
Du er redd. Du er så redd at du har pisset på deg.
Du som er min venn, kan vel si meg-
-hvorfor du og alle de andre som bor her, som meg,-
-ikke viser meg deres støtte?
-God kveld, Dave. -Jeg har god lyst til å melde deg.
Forbundet misliker advokater som stjeler andres klienter.
Hva du enn lovte dem, så løy du. Jeg fikk til et godt forlik.
Jeg vet det. Jeg lurte på hvorfor de oppsøkte meg.
-Fordi at de er grådige. -Sånn må det være. Vi ses.
Du kommer ingen vei! Bispedømmet holder fast ved sitt forlik.
Sier du det? Vi ses vel, Dave.
Hva har vi her, da?
-Det er ikke ham. -Adressen er bispedømmets.
For fem år siden. Saksøkeren trakk tilbake anklagene.
-Hvem var saksøkeren? -Et anonymt par med en anonym sønn.
-Hvem ble anklagene rettet mot? -En ung prest. Pater Delambre.
Ser man det...
Jeg vil ikke at du sjeler noe, men monsignoren har vel en kopimaskin?
Jeg vil hjelpe til. Jeg vet hvilken skade han kan forårsake.
-Er det noe annet jeg kan gjøre? -Det er ikke noe annet.
-Jeg kan ikke gjøre det! -Der tar du feil.
Du kan finne pater Auberts mappe.
Ellers finner jeg det anonyme paret og deres sønn,-
-som fremdeles er mindreårig, og stille deg til ansvar.
Han kan ikke noe for det.
Jeg kan heller ikke hjelpe ham.
Herregud!
Ja. Hellig dritt.
-Mine herrer... Claude Fortier. -God dag.
Mr Poujade, kirkens advokat, og mr Hummel, forsikringsselskapets.
Min sjefsassistent ms Landry. Kom hit, kjære.
Vi drikker te, men pateren henter gjerne kaffe eller noe sterkere.
Kaffe, takk. Til to. Svart.
Jeg trodde at dette skulle være et uformelt møte.
Det er det også. Ellers hadde jeg gjort opptak.
I samtalen med monsignoren-
-antydet du at dine klienter vil gå til egne tiltak mot kirken-
-og søker en større kompensasjon enn den mr Davis forhandlet fram.
Du antydet at årsaken til dette-
-var at dere hadde kommet over nye, "høyst graverende" data.
-Åpenbart. Det eneste... -Unnskyld. Kaffen deres.
Pater Aubert har utnyttet gutter seksuelt i ti år!
Dere visste om det, lot det pågå,-
-og omplasserte ham dessuten der han kunne utnytte flere gutter.
-Det låter ikke troverdig. -Men det er sant. Jeg sverger.
-Ikke sant, monsignore? -Ikke svar på spørsmålet.
Hvis vi antar at dette stemmer, noe vi ikke tror, hva foreslår du?
Gi mine klienter 750 000 dollar, sørg for at Aubert havner i fengsel.
-Skal han pågripes? -Få ham til å overgi seg selv.
Si seg skyldig ifølge siktelsen.
Et øyeblikk. Monsignore.
Dere unngår rettssak og publisitet. Ellers saksøker vi dere.
Da reiser aktor tiltale mot ham, og det blir to rettssaker.
-Vi ønsker å tenke over saken. -Ikke jeg.
Kom, Molly. De trenger ikke oss.
-Vi tar kontakt. -Det gjør dere sikkert.
-Pater... -Monsignore.
Unnskyld at jeg er så skitten.
Jeg misunner deg. Jeg har alltid bedt om grønne fingre.
Den bønnen har aldri blitt besvart.
Biskopen vil at du gjør kirken en liten tjeneste.
Han vil at du overgir deg til aktor Kenneth Loring-
-og sier deg skyldig i det han tiltaler deg for.
Som du har skjønt, gjelder anklagen seksuell utnytting av mindreårige.
Jeg utnytter ikke mindreårige. Guttene? Mine gutter?
-Jeg elsker dem. -De er ikke dine.
Jo. Barn tilhører dem som elsker dem høyest. Ingen kan elske dem som jeg.
Hvis du tror at det jeg gjør med...
Jeg gir dem all min kjærlighet.
All Guds kjærlighet. Kan deres foreldre gjøre det?
Nei. De forsømmer dem. De slår dem.
Men hvis du vil at jeg overgir meg til aktor-
-fordi jeg har latt Guds kjærlighet flyte gjennom meg, så greit.
Biskopen vil at du overgir deg. Biskopen.
Biskopen vil unngå en rettssak. Det vil nok du også.
En rettssak?
-Vil du få meg pågrepet? -Familiene vil det.
Gud velsigne deg, monsignore.
Kom nå, Robbie. Sett deg. Sånn, ja.
Sitt der borte.
Vi er i rettssalen. Dette er vitneboksen. Du er hovedvitnet.
Du er den viktigste personen her.
Gjør deg klar nå. Knytt neven. Kom igjen, knytt neven!
Åpne neven. Igjen, igjen. Sånn, ja.
Det får i gang blodsirkulasjonen. Ta noen dype åndedrett. Inn og ut.
Inn og ut. Og sitt rett! Alle ser på deg.
Og ikke sitt urolig. Da tror juryen at du lyver.
Her sitter dommeren. Her borte står det et stort bord.
Seks advokater sitter der. Den første er på vei mot deg nå.
Er du klar?
Din advokat hjalp deg nettopp med å fortelle hva pater Aubert gjorde.
Nå skal jeg hjelpe deg med å fortelle det til oss.
Hva gjorde pater Aubert mot deg?
Retten venter, Robbie.
-Han lekte med meg. -Hvordan?
Med min...
-Vi hørte deg ikke. -Med min...tiss.
-Mer enn én gang? -Ja.
-Hvordan lekte han med den? -Han tok på den.
Snu deg mot juryen. Kan du ikke fortelle eller vise oss hvordan?
-Hva gjorde han mer? -Tvang meg til å leke med hans tiss.
-Mer enn én gang? -Hele tida... Ofte.
Hvordan?
Vitnet gjorde nettopp en gest hvis betydning er uklar for retten.
Fortsett, advokat.
-Hva mer gjorde han? -Han...
Han presset inn sin tiss der nede.
Hvor da?
-Der man gjør nummer to. -Mer enn én gang?
-Ja. -Hva mer gjorde han?
Han tvang meg til å kysse den. Hans tiss.
-Mer enn én gang? -Ja.
-Hva mer? -Han tok bilder.
Ingen bilder er en del av beviset.
Ingen andre vitner har vitnet om at disse bildene eksisterer.
Vet du forskjellen mellom å lyve og si sannheten? Hva er en løgn?
-Når man finner på ting. -Har du gjort det noen gang?
Ikke se hitover.
Har du noensinne funnet på noe? Juryen kan ikke høre deg.
-Ja. -Hva da?
At jeg har drept en bjørn eller en alligator. Iblant en ulv.
Hva mer, da?
Se rett fram. Ikke snu deg.
Ok, ok, ok...
Du kan se på meg nå.
Har du noensinne løyet på skolen?
Jeg har løyet om karakterene mine.
Har du løyet om din søster noen gang?
Bare når hun har vært slem.
Fant du noensinne på ting for pateren i skriftemålet?
Bare hvis jeg ikke hadde gjort noe slemt.
Robbie... Vet du hvordan tissen din ser ut?
Bra. Nå vil jeg at du forteller hvordan pater Auberts tiss ser ut.
-Hva? -Fortell nå.
Du har lekt med den og kysset den. Fortell hvordan den ser ut.
-For helvete! -Fortell! Du vet det ikke, hva?
Du fant på alt! Som dyrene, karakterene og skriftemålet.
-Det er sant! Det er sant! -Er det? Fortell hvordan den ser ut!
Si det som det er: Du fant på alt!
Sånn kan du ikke gjøre i retten.
Fem advokater til venter på sin sjanse.
Det går bra, vennen min.
Far!
Hva i helsike driver du med? Hold opp!
Flytt deg! Slipp, ellers brekker jeg armen din! Slipp! Inn med deg!
-Bare skrik. -Pete!
Stille! Jeg skal få deg til å gråte så høyt at de hører deg i helvete!
Opp med deg! Hold deg i vasken, og ta ned buksene! Gjør det!
Herregud... Herregud, unnskyld meg!
Unnskyld meg, Robbie! Det er bare det at alt ser så mørkt ut.
Det er ikke din feil. Jeg vet det, og jeg er lei for det.
Jeg kan fortelle dem alt.
Det vet jeg at du kan, men det er en dårlig idé.
-Hvorfor? Jeg er ikke redd. -Jeg er redd for å skade deg.
Hvorfor? Du er jo modig.
Du er som jeg. Du er modig.
Legg hånden på Bibelen.
Løft høyre hånd.
Lover og forsikrer du på ære og samvittighet å si hele sannheten?
Ja.
Pater Aubert ble dømt til straffarbeid i 20 år.
Familien Guitry fikk 1,25 millioner dollar i erstatning.
Den katolske kirken kan ikke lenger forsikre seg mot overgrep mot barn.