Ingen god begynnelse.
Jeg bare tittet. Jeg setter den tilbake.
Får jeg ta den?
Mener du det?
Da tar jeg den. Takk!
Denne også? Ok.
Er den til meg?
Takk.
Nei, den får dere beholde.
Ser du? En vannbeholder.
Skål.
For nødstilfeller.
Er du gal? Hvorfor drikke det hellige vannet når du hadde steinene?
-Er det hellig vann? -Skjebnen rammer den som drikker.
-Blir jeg forgiftet? -Nei, du må gifte deg med henne.
-Bare fordi jeg ville drikke vann? -Se på meg! Jeg var sterkere enn deg.
Vent!
Hvis du drar...
Godt nytt år!
Ha det.
Alt det var forgjeves.
"Nytt oppdrag. Kom til Antonio Plaza." Der røk den ferien.
Nå har jeg deg!
-Liker du dem? -Er de japanske?
-Kan du gjøre meg en tjeneste? -Kjøpe en fløyte?
Nei, jeg må pudre nesa. Kan du holde øye med varene mine?
-Ja visst. -Takk!
Jeg er straks tilbake.
-Ikke vær sjenert. Ta deg en titt. -Så fine statuetter.
-Er de afrikanske? -Jeg trodde de var japanske.
-Vet du ikke hvor de kommer fra? -Tydeligvis ikke.
-Hva koster de? -1000 pesetas.
-Fem pesetas. -For et funn.
Hemmeligheten kan ligge gjemt i gudebildet.
-Er det virkelig den du vil ha? -Ja.
Kanskje hun gir ham en kode.
Takk.
-Gi meg den. -Ta denne.
Hva driver du med? Jeg vil ikke ha pengene dine.
Seddelen er ekte.
-Stopp. Du har den andre halvdelen. -Her. Kom.
En god forretning. Jeg solgte en statuett.
-Men de koster jo bare... -Han hadde ikke vekslepenger.
-Hvilken solgte du? -En i midten.
-Hvem har laget dem? -Noen afrikanske venner.
Jeg vil gjerne kjøpe denne.
-Jeg må gå. -Vent!
-En suvenir. -Takk.
Hva holder du på med?
Stopp!
Hold opp med å slåss. Grev Scapia har sendt oss.
-Hvordan går det, greve? -Trives du i Amazonas?
Ja, men de innfødte er litt for vennlige.
-Slå deg ned. Vi drikker te. -Har du invitert meg til te?
Nei, Jackie. Hva vet du om andre verdenskrig?
Nok til å vite at det ikke må bli en tredje.
Under krigens senere fase forlot tyskerne Afrika,-
-og da fikk en avdeling ordre om å grave ned plyndret gull-
-på en hemmelig base i den afrikanske ørkenen.
Befalet var grev von Katterson. Han er død.
Bare han og mennene hans kjente til basen. De begravde gullet der.
Så fort oppdraget var overstått, forsvant befalet og hans 18 menn.
-Hva har det med meg å gjøre? -Jeg skal finne gullet for FN.
Gullet ble plyndret fra mange land,-
-så eiendomsretten vil sannsynligvis bli omstridt.
Hvis en asiat gjør dette uoffisielt, blir det mindre pinlig.
Da kan vi unngå mange følsomme dilemmaer.
Dette er oberst Bartok. Dette er Kondoren.
Oberstløytnant Bernard.
Dette er Ada.
-Hei. -Ada er professor Bushs protesjé.
Hun er ekspert på ørkenen. Under hennes ledelse finner dere gullet.
-Skal hun være guiden min? -Du har visst liten tro på meg.
Jeg forventer det verste, men håper på det beste.
Holder man seg til planen, og er fleksibel, slipper man å håpe.
Det blir en glede å jobbe sammen med noen med så stor selvtillit.
Oberst Bartok, vis Kondoren nøkkelen han vil trenge.
Selvsagt. Denne særegne nøkkelen går til døra på basen.
-Vil gullet være dere ennå? -Myndighetene beholdt nøkkelen.
Pyramidene ble plyndret uten nøkkel.
Basens geografiske posisjon er hemmelig. Ingen vet hvor den ligger.
Akkurat. Jeg har et spørsmål til.
Kondoren og jeg skal være kollegaer, men hvem av oss har det siste ordet?
-Hva foreslår du? -Det blir ikke noe problem.
Bra, da bestemmer jeg! Vi møtes i Royal Library kl. 10.
Det var jo jeg som bestemte. Jeg må snakke med oberstløytnanten.
-Vi ses senere. -Vi ses i morgen tidlig.
Adjø. Jeg har alt forskningsmaterialet her.
Forvente det verste, men håpe på det beste?
-Hva vet du om ørkener? -De består av sand.
Bare 25 % av Sahara er dekket av sand.
Om dagen kan det bli 60 grader varmt, og-5 om natta.
Man klarer seg i sju dager uten mat, men bare i to dager uten vann.
Du hører vel etter?
Hvem var disse mennene?
Befalet er innringet, resten er soldatene hans.
Ifølge notatene, kan han fremdeles ha etterkommere her.
-Hva gjør du? -Jeg vil se etter dem.
De tyske myndighetene har lett overalt, men forgjeves.
-Jeg må gå. -Vent! Jackie...
Vi har ikke løst vannproblemet ennå.
Herregud, det er den jenta.
Jeg må ta sjansen.
Hva gjør du her?
Vær stille, så skal vi ikke skade deg.
-Hva vil du? Ta pengene mine! -Jeg vil ikke ha penger.
Ikke vær redd.
-Hvem er du? Jeg mener deg. -Jeg prøver bare å hjelpe deg.
-Ja, men hvem er du? -La meg spørre ham først.
Stå stille, ellers skyter jeg!
-Hvem er du? -Vi vil bare ha gullet.
-Hvilket gull? -Spør henne.
Er det dere som har fulgt etter meg?
Du er barnebarnet til tyskeren som gjemte det. Hvor er gullet?
-Vi får ikke bruke vold. -Hold kjeft!
Jeg er ikke voldsom. Jeg vil bare ha opplysninger.
Du skremmer dem. Vil du at de tror at vi er terrorister?
Vi må ikke krangle foran andre.
Fortell hvor gullet er, ellers skyter jeg kjæresten din.
-Han er ikke kjæresten min. -Nei, så dette angår ikke meg.
-Ha det. -Vent!
Hva gjør du her?
Huset er til salgs, og jeg ville se på det. Noen dusjet,-
-så jeg ble nysgjerrig. Utsikten var flott. Vil dere se den?
Ikke rør deg! Ok, hvem jobber dere for? Ut med språket.
-Vi sier aldri noe! -Troens soldater gir aldri opp!
Du får oss aldri til å snakke!
Døden overvinner alt!
Spar det til neste gang. Ikke søl til damens hus. Forsvinn!
-Ikke plag henne igjen. -Vi gir aldri opp.
Vi har rettferdigheten på vår side!
Hvorfor dro du av meg håndkleet?
Det fungerte jo.
-Hei. Er du låsesmeden? -Ja.
Folk sier du er landets dyktigste. Kan du se på denne nøkkelen?
Nøkkelen er tredelt. Dette er isolatorer...
Det innebærer at man aktiverer et elektrisk system når man vrir om.
Håndtakets utforming har også en hensikt.
-Kan det være en felle? -Ja.
Man trenger en kode for å åpne døra, men den endres hver gang.
Den som låste den, er altså den eneste som har koden?
-Takk. -Lykke til.
Ok, hva vil dere?
Jeg har også en skyter.
Gi oss den. Fort. Tøm lommene.
-Den andre. -Hvor er nøkkelen?
Stopp!
Du der.
Der er han! Etter ham!
Ta ham, idioter!
Ta ham!
Etter ham!
Unna!
Se opp!
Vær forsiktig. Hold det stødig.
Hva gjør du?
Maleriet mitt!
Hva gjør du med malingen min?
Se opp, din idiot!
Et nærbilde til!
Etter ham!
Babyen min!
Babyen min! Hjelp meg, noen!
Det var humpete, gutt.
Her er sønnen din.
Forsvinn!
-Vi har ham! -Dette er ikke noe sirkus!
Se opp!
Der er han.
Ikke kjør på meg. Det er ham vi vil ha.
Se opp!
Neste gang henger vi deg, din drittsekk!
I forskudd får dere 1 % av gullet.
-Er det alt? -Det bør holde livet ut.
Det er 240 tonn gull der.
Hvis jeg lever lenge nok til å se det. De prøver å drepe meg.
-Er det gamle fiender? -Nei, de er ute etter nøkkelen.
Du trodde vel ikke at det ville bli en rolig safari?
Vent litt.
-Hei. Har du flere opplysninger? -Jeg blir med deg til ørkenen.
-Hvem er damen? -Den tyske offiserens barnebarn.
Jeg må få vite hvorfor bestefar forsvant. Du må hjelpe meg.
-Får jeg bli med deg? -Ja visst.
Nei, dette er ikke en ferietur.
Dessuten er du i slekt med befalet. Det er ikke...
Hvorfor ser alle ham som forbryter? Jeg vil bevise hans uskyld.
-La meg bli med. -Jeg tar ansvaret.
Jeg har det siste ordet.
Damen kan kanskje være til hjelp. Jeg tar beslutningen her.
-Dere drar alle sammen. -Nå vel.
-Takk! Jeg er så takknemlig. -Ha det bra.
Takk, sir.
-Vær forsiktige. Lykke til. -Vi ses.
-God jakt. -Ha det.
-Takk til gudene som smilte mot dere. -Takk dem fra oss også. Kom.
-Der er du, jo! Hvordan smaker det? -Slett ikke ille.
-En sånn fest er verdt mer enn gull. -Er det gull her ute i ørkenen?
Det er bare et rykte. Jeg skal fortelle mer en dag.
Alle har visst hørt om gullet.
-Hvor tror du at kartet er? -Hvorfor så nysgjerrig?
Kanskje soldatene gjemte det et sted.
De må vel være døde nå?
-Det vet vi ikke. -Hvorfor har ingen sett dem, da?
-Kanskje de vil ha gullet selv. -Har de gravd det opp, mener du?
De kan samarbeide eller arbeide på egen hånd.
Kanskje slektningene deres hjelper dem i hemmelighet.
Mener du at bestefar ba meg om å spionere på dere?
-Nei, da, slett ikke... -Du misliker meg. Det er åpenbart.
Jeg beklager om du føler det sånn.
Nå må dere slutte. Ikke krangle foran fremmede.
Er ikke maten god? Dere kan vel prøve spesialiteten min?
-Jeg er ikke sulten. Jeg går opp. -Regningen. Du kan bære det ut.
Dere har jo ikke spist noe. Gi det til bord tre.
-Hør etter nå. Vi er jo et lag. -Det var din idé å ta henne med.
Jeg var imot det.
-Jackie? -Hva er det?
Ha en hyggelig natt.
-Er noe borte? -Jeg vet ikke ennå.
-Se på båndet mitt. -Jackie!
-Hva er det? -Bagasjen min ligger spredd ut.
De har rotet igjennom alt. Godt at jeg gjemte nøkkelen.
Hvorfor gjemte du ikke disse?
-Hvem tror du at det var? -Et godt spørsmål.
-Du kom opp først. Så du ingen? -Anklager du meg?
-Nei, da. Føler du deg truffet? -Mitt rom er også gjennomsøkt.
Du kan ha gjort det selv for å feie igjen sporene.
-Skulle jeg rote i bagasjen min? -Du kan ikke ha funnet den.
Da hadde du ikke stått her.
-Hun er gal! -Elsa!
Vent litt, Jackie! Rommet ditt er vel ganske lite? Du kan sove her.
-Men ikke glem soveposen. -Rommet er lite, men senga er god.
Vent!
Afrikanske vampyrer liker ikke kinesisk blod.
Ikke la henne se deg sint. Jeg skal prøve å snakke med henne.
-Du brekker ryggen min, din idiot. -Jeg forstår meg ikke på henne.
For et slit!
-Vær snill mot henne. -Lås døra. Jeg kommer straks.
Ikke noe tull nå.
Jeg dreper deg, ditt svin! Din kikker!
Din...
-Hold opp! Det er jeg! -Er det du?
Må du slå så hardt?
Jeg så at det var deg, det var derfor jeg slo så hardt.
-Er dette dine venner? -Gjennomsøk bagasjen.
Ikke nå igjen. Jeg har jo akkurat pakket ferdig.
Takk.
-En sjokoladebit til. -Ha det.
Det er roomservice.
-Hva er det? -Sjokolade. Da sover man godt.
-Jeg sover ikke godt etter sjokolade. -Ikke?
Gå nå. Vi skal ikke sove i natt.
Et kondom?
Da sover man veldig godt.
Et kondom! Gjerne!
-Magi. -Magi?
God magi.
Den er best. Jordbærsmak.
God natt. Ring hvis dere trenger noe mer.
God natt. Ada?
Ikke kom inn. Jeg er opptatt. Forsvinn!
-Hvorfor behandler du meg sånn? -Jeg vil ikke ha deg her.
-Jackie...? -Ikke et skritt til.
Du skulle jo fortelle henne det. Har du gjort det?
Det har dukket opp en sak. Det går fort. Gå, du.
Hva for en "sak"?
Denne typen "sak".
-Hva foregår? -Gå nå!
Merker du ikke at det lukter rart her inne? Forstår du?
-Du er stygg. -Forsvinn!
-Gi oss dem. -Kutt ut tullpratet.
-Hvor er varene? -Jeg beklager. Jeg...
Ikke skad ham. Hva leter dere etter?
-Hvor er kartene og nøkkelen? -Tror du at vi har dem?
Jeg vet ikke hvor de er.
-Vær så snill... -Ut med språket, ellers dør han.
Men jeg vet jo ikke.
Hold opp! Hold opp.
Ikke slå meg, det gjør vondt! Slå henne i stedet!
Da syns jeg kanskje synd på henne og forteller det.
Nei...
Hold opp! Jeg vet hvor de er. Han har dem i trusene.
Tror dere virkelig det?
Ok, av med det.
-Tar han det av, er jeg helt naken. -Bra!
Det vil jeg gjerne se.
Jackie, hjelp meg!
-Ikke rør deg. -Jeg får ikke bevege meg.
Bit!
De sover godt.
Stille!
-Roomservice. -Kom inn.
-Hva er det? -Grillet kylling.
Ser du? En kjempegod, grillet kylling.
En grillet kylling.
Håper det smaker. Ha det.
Du lurer ikke meg.
Ikke rør deg. Slipp våpenet, ellers dør han.
Flott! Jeg visste at du ville se pistolen.
For en kjempeidé. Smart! Du fattet altså advarselen min?
Naturligvis! Jeg er ei smart jente.
Her får du for håndkleet. Du skal få et kyss.
Jeg vil også kysse ham.
Kast dem ut.
Jackie, hva gjør du?
Hvorfor brukte du så mye teip?
Jeg beklager.
-Jeg ba deg om å holde deg unna. -Vi mener alvor.
-Vi vil ha nøkkelen og kartet. -Jeg har dem ikke.
Dere har gjennomsøkt bagasjen min. Jeg lyver ikke.
Hva kan jeg gjøre hvis dere nekter å tro meg? Dere finner det ikke.
Jeg teller til tre, så dreper jeg dere en etter en.
Hvorfor sto du bare der og glodde?
-Hva gjør du? -Du glodde på meg!
-Vi kaster bort tid. Ta henne først. -Meg?
-En. -Best at du begynner å snakke.
-To. -Jeg mener det.
Vent, jeg skal fortelle.
-Mener du det? -Du sa jo det.
Det hjelper dere ikke. Huset er omringet.
-Er de virkelig utenfor? -Jeg tuller ikke. Kom inn, gutter!
-Pistolen. -Ta den!
Gi meg den.
-Ikke rør deg! Opp med hendene. -Jeg har magasinet.
Kast den!
-Jeg vil ikke ha den. -Ada, tilbake til deg.
Se opp! Det er ett skudd i den.
-Ada, hvor skal du? -De må vekk herfra.
Vi, da?
Hjelp, Jackie!
-Hva skal jeg gjøre? -Slå dem med denne.
Hjelp! En tyv! Han tok tingene mine. Hjelp!
Stopp tyven! Stopp den mannen.
Unna!
Nå har jeg deg.
-Jeg har den. -Løp!
Hjelp meg, noen! Ta imot!
-Hjelp! -Kom hit!
Hjelp meg! Han jager meg. En mann jager meg.
Hjelp meg! Han jager meg.
Det gjør vondt!
Borte!
-Jeg kan se nøkkelen. -Et kondom til?
-Det stopper ikke ranere! -Ranere?
Ada, fant du nøkkelen?
Jackie, nøkkelen ligger på taket.
Jackie, er du uskadd? Nøkkelen er der et sted.
-Når du den? -Jackie, ta nøkkelen.
Beinet mitt...
-Jeg prøver. Han er for klossete. -Vær forsiktig.
-Ikke kom hit! -Jeg kan se den herfra.
Taket kan rase sammen.
Ada, er du uskadd? Vil du ha tilbake håndkleet?
-Du kveler meg. -Håndkleet mitt er borte.
Løft blikket.
-Hvor er nøkkelen? -Der borte.
-Jeg kommer. Hvor er ranerne? -Der.
Skynd deg. Der er de. Ser du? Skyt dem.
-Skyt dem. Vennene mine er der nede. -Ingen penger, ingen skudd.
Her.
-Du får skyte dem. -Hvorfor det?
En god forretning. Våpenet er ditt.
Ikke rør dere!
Jeg kan ikke skyte!
Ikke forlat meg.
Det er et kraftig våpen, hva?
Var jeg ikke flink?
Ild opphører!
Vi går opp på rommet mitt.
-Jeg kan ikke gå baklengs. -Snu deg, da.
Venstre fot først.
Opp med farten!
Må gudene smile mot dere. Velkommen.
-Hvor mange rom ønsker dere? -Hvor er tyskeren og de to kineserne?
Ingen penger, ingen informasjon.
-Ut med språket! -De dro tidlig i morges.
-Hvor skulle de? -De skulle til ørkenpasset.
Må gudene straffe dere!
-Hva er det? -Jeg kjenner henne. Vi møtes igjen.
-Får jeg sitte på? -Ja visst, hopp inn.
Verden er liten.
-Kom du hit for litt selvransakelse? -Vi lever og dør, ingen vet hvorfor.
-Svarene fins i ørkenen. -Ja, her er vi nær døden.
Hva er det for slags ørkenfilosofi? Jackie, hva snakker hun om?
Jeg vet at man ikke må sløse med liv og vann her ute.
Hud er også verdifullt her. Man må pleie huden sin her.
Jeg avskyr uttørket hud. Man må alltid forsøke å se bra ut.
Hva gjør du?
En skorpion!
Nå er den borte.
Det var bare en skorpion. Du er vel ikke redd for skorpioner?
-Du har den på ryggen! -Få den vekk! Hjelp!
Ada!
Hjelp meg, noen! Hvis den stikker meg, dør jeg. Hjelp meg!
-Momoko, den er giftig. -Det er kjæledyret mitt.
Herregud! Få den vekk! Hvor er den?
-Drep den! -Det er mitt kjæledyr Ding-Ding.
Den stikker bare hvis den blir provosert.
Beklager at den skremte deg.
Så fin månen er i kveld. Er den ikke fin? Nå må jeg hvile meg.
Angrip!
Hvordan våger du å slå en høvding? Hent geværet mitt.
Slutt å bråke, ellers slår jeg dere i hjel.
Gi meg det.
Den stakk meg.
-Hva er det for slags skorpion? -Må være en kongeskorpion.
Jeg gjør slutt på ham.
Fort, høvding! Vi har bilen og kvinnene.
Bandittene er borte.
-Er du uskadd? De er borte. -Ja.
Min stakkars Ding-Ding!
-Hvordan går det med dere? -John er hardt skadet.
-Hvem var det? -Ørkenbanditter.
-Vi må forfølge dem. -Da dreper de oss.
Jeg blir med deg, men først vil jeg begrave Ding-Ding.
Selvsagt.
-Hva gjør alle menneskene der? -Det er markedsdag.
-De skal holde auksjon. -Vi venter til skumringen. Dukk.
Får jeg flere bud?
Da går hun for 20. Første, andre...solgt!
Slipp meg, råskinn!
-Jeg har tauet. -Bra, hold utkikk.
Her har vi en arisk blondine,-
-og her en orientalsk kvinne med flammende blikk.
Blondinen har dessuten stor rumpe.
-Oppfør deg! -Disse to er et funn!
-Jeg byr ti kameler. -Tjue.
-Hvem byr over? -Kan du kjøre bil?
-Bare opp til tredje gir. -Det holder. Ingen motorstopp, bare.
Jackie, det kommer noen.
Hva holder du på med?
Unnskyld meg.
-De er så stygge. -De styggeste har flest kameler.
-60. -65 dyr!
-Du får dem. -Vil noen by meg mer?
65. Første, andre...
-70! -Høvdingen der byr 70 kameler!
-Noen høyere? -75.
-80. -85!
-90. -95!
-100. -105!
110.
120!
-150! -Helt utrolig!
-Hvem er sjeiken? -Han har gjort oss rike.
150! Første, andre...solgt!
I med giret. Foten på gassen... En gang til.
Så myk hud du har. Det liker jeg.
Det er Jackie. Jeg skal redde dere.
Snart skal jeg temme deg, min villkatt! For en vakker blondine!
Hold deg unna! Her skal du få.
Noen har stjålet klærne mine. Han slo meg ned. Der er han.
Ta ham!
Kom igjen. Jeg tar imot dere.
Vri om nøkkelen. Legg i første.
Ikke rør dere.
Gass.
Jeg glemte håndbremsen!
Den veien! Ta dem!
Fort!
Hold kjeft!
-Flott. Hent Momoko. -Ikke gå fra meg her.
Her, Momoko!
-Stopp, Momoko! -Jeg vet ikke hvordan man gjør det!
Kom tilbake!
Etter dem!
-Hvor skal vi? -Vet ikke. Bilen bare går.
Du må jo styre.
-Jeg blir sjøsyk. -Ikke trykk på gasspedalen!
Kom igjen, jenter.
Priset være skjebnen som har overlevert dere til oss igjen!
Nå skal dere føre oss til basen.
Vi hviler litt. Jeg er tørst.
-Vær så snill... Gi meg litt vann. -Gi dem litt vann.
-Vi må gi dem noe å drikke. -Det er bare til oss!
Vær så snill... Jeg holder på å dø.
Ikke bekymre deg. Hvis vi dør, dør vi i alle fall sammen.
Dere må ikke dø. Dere har ført oss til dette elendige stedet.
-Selv sola er på feil sted. -Nei, kartet var opp ned.
Jeg skal hjelpe deg. Du vil føle deg bedre.
Her. Drikk litt vann.
Vær forsiktig. Ikke la dem se deg.
Forsiktig.
Ok, nå holder det.
-Momoko, du skal også få en klem. -Jeg vil ha mer.
Det er unormalt å oppføre seg så perverst når vi tørster i hjel.
Ta deg god tid. Det haster ikke.
Jeg visste ikke at tørst var et afrodisiakum.
-Jackie, klem meg igjen. -Har du feber, eller?
-Nå er det min tur. -Ta det rolig. Ikke sløs.
Det er ikke min stil. Jeg tenner ikke på sånt.
-Kom hit. Ikke forlat meg. -La meg være.
-Du vil føle deg bedre. -La meg være i fred.
-Jeg avskyr klemmer og kyss. -Bare en liten klem.
Slipp beinet mitt! Du drar av meg buksene. Slipp meg!
Kutt ut lidenskapen! Du knuser meg!
-Hva tror du at de holder på med? -Jævla utøy.
De iakttar oss. De begynner å bli mistenksomme.
Slipp meg.
-Vær så snill, Jackie. -Slutt å krangle. De vil se det.
En av gangen.
-Han har sett det. -Gi meg den!
Ingen flere knep! Da skjærer jeg halsen av dere.
Er dere fornøyd nå? Det var vårt siste vann.
Opp med dere. Nå går vi.
Her, Amon. Hvis kartet stemmer, bør vi være i nærheten.
Det er jo bare sand her. Har du lest kartet riktig?
Ja, se selv hvis ikke du tror meg.
-La meg få se kartet. -Vis henne det.
-Har du kompasset ditt? -Ja visst.
-Vri på kompasset, ikke armen min! -Vi skal være nær basen.
Sandstormene kan ha begravet basen fullstendig.
-Skal den ligge der nede? -Ja, ifølge kompasset.
-Kanskje kartet er feil. -Militære kart stemmer alltid.
-Pluss/minus 3 km. -Bare 3 km? Ikke noe problem.
Engler, vis oss nåde! Gi oss veiledning.
Ikke rør deg!
Amon!
Kast til dem litt vann.
-Vi vil aldri se dere igjen. -Takk!
Hvorfor takker du dem? Det er jo vårt vann.
-Skjebnen vil straffe dere! -Dere skal brenne i evighetens ild!
Hold dere unna!
Dette er mitt første og verste nederlag.
-Hvem tilhører disse fotoene? -Bestefar.
Jeg har vært der. De innfødte der forgudet dette gudebildet.
Se. Statuetten min ligner gudebildet.
Momoko vet hvor dette stedet ligger.
-Bildet ble tatt nær basen. -Kan du vise oss veien dit?
Kanskje vi har hellet med oss.
-Der er stedet på bildet. -De innfødte her er voldsomme.
-Vi kan håndtere voldsomme typer. -En gang tar flaksen din slutt.
-Takk, Momoko. -Takk for at du førte oss hit.
Lykke til. Vær forsiktige. Ha det.
-Ber du? -Jeg hører om bakken er hul.
Jackie, her er inngangen.
Jackie, ikke gå for fort. Det er mørkt her inne.
Ta av deg brillene, da!
Dere to tar denne sida, jeg tar den andre.
-Vent på oss. -Er dere ferdige allerede?
-Ja. -Bli med meg, da.
En hodeskalle!
-Fra et dyr, ikke et menneske. -Noe fløy forbi.
-Hva snakker du om? -En menneskeskalle!
-Hva er det? -Løp!
-Det er skaller overalt. Hva nå? -Full fart!
-Denne veien. -Hvilken vei skal vi?
-Hvor skal du? -Unna!
Rekk meg hendene. En av gangen! Forsiktig! Du drar av meg klokka.
Han kommer! Nå skal du få.
-Vi er turister. -Ta et til.
Opp med farten!
En blindgate!
-Ta en hver. -Hvorfor det?
Løp!
-Han nekter å gi seg! -Slå hardere!
-Har dere sett noe sånt før? -Kinesisk kung fu.
Tror du at de danser for å vise at de er vennligsinnede?
Det skal være en gammel skikk. Kom igjen. Vi prøver å danse.
Venstre fot først.
Dere kan slutte. Forsterkningene deres har ankommet.
-Se på geiteskallene. -Okseskallene. Hopp over dem.
Skynd dere!
De følger ikke etter oss.
-Venter de på forsterkninger? -Tror ikke det.
-Hjelp! -Ada!
-Hva gjør du der nede? -Hjelp meg. Jeg synker.
-Jackie, hvor er du? -Ikke rør deg. Jeg kommer.
Jeg ser ingenting. Hvor har vi havnet?
Hvordan skal jeg vite det?
-Hva er det? -Det ser ut som en fot.
-Ikke skrik. Du vekker de døde. -Jeg er redd.
Det trenger du ikke å være. Det er tysk. "Røyking forbudt på basen."
-Hvor er du? -Jeg kommer.
Det er noen der!
Gi oss vannet. Alt!
-Den er min. -Sjef, kom hit!
For et underlig sted.
Vi har visst funnet basen.
Det er støvete.
Det er bestefar!
-Hvordan vet du det? -Navnet hans står på korset.
-Han ble drept. -Hvordan vet du det?
-En kniv. -Beklager.
Håper han ikke har noe imot det.
-Er du sikker på at det er han? -Ja.
Ikke vær lei deg. Han har vært død i årevis.
Jeg beklager at han ble drept.
-Hva er det? -En bok.
Hold deg unna, gravrøver! Hva er det for en bok?
-Det er bestefars dagbok. -Nevner han morderen sin?
"I dag gikk vi 20 km. Fire mann fikk heteslag."
-Hopp framover. -"I dag gikk kampene dårlig."
"Men jeg tror at generalen vil lede oss til seier."
"Feltmarskalk Rommel er et militært geni."
Er basen nevnt?
"I dag kom en tung metallast. Jeg flyttet den til laboratorium en."
-"Kan det være gull?" -Det er altså gullbasen?
"Han ga meg 18 tabletter som jeg ga til soldatene mine."
"Jeg ble bedt om å velge en kode. Jeg vil bruke Elisas fødselsdato."
-Hvem er Elisa? -Mor.
-Hvorfor var bestefar så trist? -Les videre.
Jeg tror jeg vet hvorfor. Her nede ligger din bestefars vakter.
Da oppdraget var fullført, tvang han dem til å ta giftpiller.
Han fikk ordre om å drepe sine egne menn.
Han hadde 18 vakter. Det er 15 her og 2 der oppe. Det blir 17.
-Hvor er den siste? -Ikke rør dere!
Inn med deg!
Jeg er den 18. vakten. Jeg nektet å adlyde bestefaren din.
-Hvem er han? -Han heter Adolf.
-Hvordan visste du det? -Navnet ditt står på denne.
Du drepte ham!
-Drepte du bestefar? -Han forgiftet sine egne menn!
Da jeg nektet å ta pillen, brakk han beina mine!
Jeg har ventet lenge på denne dagen.
-Gullet tilhører FN. -Så lenge det er her, er det mitt.
-Ingen kan ta det fra meg. -Du må finne det først.
-Hvilken vei? -Gå opp en etasje.
Dere går først, vi går like bak. Ikke noe tull.
-Hvem er disse mennene? -Leiesoldater.
-Gull tiltrekker alltid pakk. -Jeg har en idé.
-Vi kan få dem til å bytte side. -Kanskje de tar vår andel også.
Hold kjeft, og få opp farten! Kom igjen!
Denne veien!
-Fort. -Jeg ser ingenting.
Kom igjen! Denne veien!
Mark! Start generatoren der borte!
-Start generatoren! -Skyt bare i nødsfall!
Det er ammunisjon der nede!
Det er et arsenal der nede. Ikke skyt!
De kommer!
Gjem dere. Gjem dere, jenter.
-Hvor er de? -Jeg kan ikke se dem.
Del dere opp, og gjennomsøk hver etasje.
Er de der nede?
Ikke skyt! Døra er skuddsikker.
Prøv igjen.
Ikke slå på lyset. Dette går fort.
Slå det på.
-De har funnet oss. -Det mangler en.
-Hvor er du, Jackie? -Ikke slå det på.
Hvis vi slår på lyset, kan de ikke slippe unna.
Den er nesten i gang. Raskere.
Stå stille, ellers sprenger jeg hele stedet.
Legg ned våpnene. Hendene på hodet.
-Du var fantastisk. -Ada, ta våpnene deres.
-Vær forsiktig. De er farlige. -Hvor skal vi legge dem?
Jeg finner tau, så jeg kan binde dem.
-Rører dere dere, skyter jeg. -Hun skyter som en galning.
-Hvorfor er du så klossete? -Hold hendene deres...
-Jackie, redd meg. -For sent.
-Ta dem! -Jackie!
Hjelp dere selv!
Se opp!
Redd oss!
Jeg er opptatt!
Dra ham ned.
Hardere!
Avskjær ham via trappa!
Denne veien, gutter!
-En blindgate. -Han kommer etter oss!
Jeg skal slå inn nesa på deg.
Avskjær ham.
Ikke la ham slippe unna.
Ok, jenter. Er dere klare for neste runde?
Ta ham fra den andre siden! Fort!
Jeg kommer til å dø!
Det gjorde vondt!
En til!
Han sloknet. Nå hjelper vi Jackie.
-Åpne døra. -Jackie, jeg tror jeg brakk hånden.
Din hurpe!
Du fikk som fortjent.
Hvor er nøkkelen?
Hvordan gikk det?
Det er bare jeg som vet hvordan nøkkelen fungerer.
Det er bare jeg som kjenner koden.
Bare jeg vet hvordan man åpner døra.
-Er det så komplisert? -Ja.
-Hvor er gullet? -I den gangen.
Gutt, du går først.
Åpne døra.
-Det er tre trinn med ulike koder. -Mor fylte år 16. september.
-916. -Oppfattet.
Jeg har ventet på dette i 40 år.
-Din løgner! Du prøver å drepe oss. -Jeg løy ikke!
-Jeg fortalte alt jeg vet. -Mor fyller år den 16. september!
-Dere har glemt noe. -Vi lar dem gjøre det.
-Er du sikker på at datoen er riktig? -Ja!
Kan det være ifølge den kinesiske kalenderen?
Det står her. "Jeg tar trolig Elisas fødselsdag."
-Kan han ha brukt din? -Jeg var ikke født da.
-Hva er det? -Morfars militære ID-nummer.
Det kan være koden. Men hvilken side?
-698. -Kan det være koden?
Kulene penetrerer ti personer.
Det første tallet er seks. Kjør.
Ni.
Ta bort hånden.
Åtte. Vær så snill...
Hvorfor åpner den seg ikke?
-Hva er det? -Håndtaket har også en hensikt.
Hva foregår?
Jeg var livredd!
Døra er åpen. Vi klarte det.
-Rommet er veldig lite. -Hvor er gullet?
-Det er bare heisen, din tosk. -Hent det!
Her borte!
Se!
Ta bort presenningen fra den store haugen der borte!
Ja visst.
-Utrolig. -2,5 tonn er mitt.
Vi er rike, gutter!
-Dytt meg inn! -De hører ikke på deg lenger.
Dytt meg inn! Det er en ordre! Dytt meg inn!
Endelig rike!
Ikke rør dere. Be dem om å legge ned våpnene, ellers dør du.
-Legg ned våpnene. -Nei!
-Gjør som jeg sier, din idiot! -Ikke kall meg idiot igjen.
-Da er det best at du redder... -Nei, nå er jeg sjef.
Gjør dere opprør?
Med 240 tonn gull har vi råd til å gjøre opprør. Bare drep ham.
Syner du bløffen min? Jeg teller til tre, så dør han.
En. To.
Tre!
-Han vinner. -Da får jeg drepe ham selv.
Det er mer gull, men bare jeg vet hvor det er.
Hvis du lar meg leve, deler jeg det.
Jeg tror deg ikke. Hold øye med dem, Joe. Du blir med meg.
Dere andre kjører ut gullet. Dere hørte meg! Kom igjen!
Ok, få gullet ut.
Helvete! Etter ham!
-Hva gjør vi nå? -Til kontrollrommet.
-Dytt meg opp. -Ada, slutt å glo på gullet.
-Der nede. Se! -Hvor er strømbryteren?
Der borte!
Ingenting virker.
Hvilken er strømbryteren?
Det er brytere overalt. Vi må finne strømbryteren.
-Slå av vifta. -Hvilken er det? Vi får ta sjansen.
-Ikke slipp taket! -Så mange.
-Det ble enda verre. -Nå skal vi se.
Nei!
-Kan det være disse knappene? -Den begynner å gå saktere.
Hold ham. Jeg tar døra.
-Vi må hjelpe ham. -Hvor blir det av Adolf?
-Han er for tung for Momoko. -Vi må hjelpe henne.
-Hva foregår? -Den suger.
-Nesten oppe. -Jeg har ham.
-Den begynner... -Slå den av.
Pokker!
-Nei! -Hva har du gjort?
Hva skjer? Vi kan forsøke det panelet.
Bryt forseglingen. Fort!
-Ikke rør knappene! -Jeg har allerede trykket!
Dette er en militærbase, og det er en selvdestruksjonsknapp.
Om 30 minutter eksploderer stedet. Hvorfor ventet dere ikke på meg?
Forræder! Jeg skal vise dere hvordan det går med forrædere.
Jackie, redd oss.
-La meg gå, så deler vi likt. -Likt? Nei.
-Åpne døra! -Ja, sjef.
Han skal ikke få slippe unna.
Åpne døra!
Ikke bare stå der, din tosk! Åpne døra! Skynd deg!
Supermann!
Rene berg-og-dal-banen.
Nå skal dere få se Supermanns fotarbeid.
Danser han når basen skal sprenges?
-Advar ham! -Basen vil eksplodere.
Eksplodere?
Har vi bare 20 minutter på oss?
-Elsa trykket på feil knapp. -Det er ingen utgang.
Kanskje vi kan sprenge oss igjennom ventilasjonssjakten.
Basens svakeste punkt er ventilasjonssjakten.
Vindkraft!
Han kommer ned, Momoko. Hjelp meg!
Adolf nekter å bli med oss.
Jeg skulle ha dødd for 40 år siden. Jeg vil bli hos kameratene mine.
-Adjø, og lykke til. -Vi må sette i gang.
Fiks tauene deres, jeg lukker døra.
Det haster. Jeg øker effekten gradvis. Vær klare.
Her! Du må trykke på knappen.
-Ikke ta med deg det. -Det er min andel!
-Jeg vil ikke ta med meg... -Lat som om du bærer det for meg.
-Gullet mitt! -Synd.
Glem gullet!
Nå!
Nå er du i sikkerhet.
Løp! Alt vil rase sammen!
-Gullet er borte! -Hva så? Dere lever, jo.
En trøstepremie.
Skjebnen førte dere tilbake til oss.
Her er gullet dere ville ha. Kanskje det fører lykke med seg.
Hvem vil ha gull? Vi vil ha vann.
Her. Ta det som er igjen.
Man vet aldri hva man trenger eller vil ha.
Jeg trodde aldri at jeg ville få se folk slåss om vann.
-Vi trenger vann! -Jeg foreslår at vi leter sammen.
-Du er eksperten. -Det bør være vann der borte.
-Er du sikker? -Den sanddynen ligger nærmere.
Nei, vi hører på ørkeneksperten.
-Hvor er vannet? -På den andre siden av sanddynen.
-Er du sikker på det? -Stol på ørkeneksperten.
På den andre siden av dynen kan vi bade.
Som sagt, bare 25 % av ørkenen er dekket av sand. Det er ikke langt.
Tekst: Jan Helge Hordnes www.btistudios.com