Kid Durango från Arizona Grabben med två skjutvapen
Förlåt mig!
-God morgon, sheriff Edwards. -God morgon, Billy Ray.
Så här fina dagar har ni väl aldrig borta i...
Boston. Boston kan vara vackert, sheriffen.
-Men Nettie! -Förlåt mig, mamma.
-Billy Ray är här. -Det anade jag inte.
Och Nettie, säg inte "Billy Ray", säg "mr Smith".
Okej.
-God morgon, Billy Ray. -Nettie.
God morgon, mrs Tuleen.
Nettie, du måste vara försiktig. Jag tar dem.
Du måste vara rädd om böckerna.
-Tänker du nånsin på mig, Billy Ray? -Självklart!
Jag brukar undra om du gör läxorna.
Nej, jag menar... Tänker du på mig som kvinna?
Nån dag kommer du att bli en vacker kvinna.
Du gör alltså inte det.
Nettie. När man är flicka vill man bara bli en kvinna-
-men då inser du hur viktig barndomen var.
Det är annat för oss män. Som pojke ska man uppföra sig väl-
-men som vuxen ska man vara rak, ärlig, tjäna sitt uppehälle-
-och kunna se andra män i ögonen utan att rygga undan.
-God morgon, Billy Ray! -God morgon, Charlie!
Vilken vacker dag för fortplantning.
"Var fruktsamma och föröka er, sade Gud."
Billy Ray!
Sju minus tre är lika med...
Tänk efter nu, Lon.
Tänk dig att du har sju hönor och din granne tog tre av dem.
Hur många skulle du ha kvar?
Jag skulle nog ha sju. Pappa skulle skjuta honom direkt.
Det är nog aritmetik för i dag, Lon. Slå dig ned.
Vi ska läsa en ny Kid Durango-bok. Det är en av mina favoriter.
Är det flickor i den, Billy...mr Smith?
-Ja, Nettie. -Nej...
Här finns nåt för alla. Om ni föredrar kan vi ha aritmetik...
Nej!
"Kid Durango från Arizona. Dammvirvlarna."
"Daggen som täckte prärien försvann snabbt"-
-"när solen steg över utlöparna."
"Månen hängde kvar ett tag, för att sen sjunka bortom bergen."
"Dagen började som tusentals tidigare"-
-"ända tills molnet skymtade fram."
"Det dök upp vid horisonten. Skuggor som rörde sig fort."
"Sen hördes hovarnas dån mot den hårda marken."
"Virvelvinden närmade sig och bland dammet såg man"-
-"formen av hästarna och sen deras ryttare."
"Ryttare med vapen på båda höfter och patronbälten över bröstet."
"De red hårt. De red målmedvetet."
"När de närmade sig staden höll de in sina hästar."
"Dammet lade sig och man såg deras ansikten."
"Ansikten färgade av Mexikos sol. Ansikten märkta av våld."
"När stadens invånare såg ryttarna drog de sig instinktivt undan."
"Många köpmän gick in i sina butiker och låste om sig."
"Persienner drogs ned, butiker stängde."
"Staden gjorde sig redo för att titta bort."
"Det var uppenbart att de skulle till banken"-
-"och inte för att göra en insättning."
"De var hänsynslösa tjuvar och mördare"-
-"helt utan aktning för människoliv."
"Det var som om djävulen skapat dem"-
-"för att plåga ärbara människor som jobbade hårt för sitt levebröd."
-Hörde ni? -Skottlossning!
Det är som i berättelsen, Billy Ray.
-De har gevär! -De kommer hitåt.
Stanna på era platser!
Kom igen. Stanna härinne!
Nettie, flytta på dig!
Det här är på riktigt, Nettie.
-Släpp mig! -Sätt ned henne, är ni snäll.
-Señor... -Billy!
Nettie... Hoppa!
-Gringo! -Vänta! Vänta!
Nettie! Nettie!
-Hjälp mig! -Muy macho gringo!
Billy!
-Vem tusan var det? -De sköt Harold och mr West.
-Var är sheriffen? -Han sover väl.
Han måste samla ihop ett uppbåd.
-Banken! -De tog Tuleens flicka!
-Sadla upp! -Jag ska hämta Jake.
-De red söderut! -Kom igen!
Billy Ray? Mår du bra? Du ser inte så bra ut.
Nån får hämta doktorn.
De har min Nettie!
Är min dotter med? Ser nån min Nettie?
Vad händer, Billy Ray? Synen är inte som förr.
-Det är bara en ryttare. -Det är ingen på de där hästarna.
Jag ser sheriffen! Det är han.
Var är de andra?
-Sheriffen, ni ser inget vidare ut. -Hämta läkaren.
-Det är Jethros häst. -Var är Jethro?
Det är blod på sadeln. Vad tusan hände, sheriffen?
Jösses, de har skurit av hans tunga!
Ursäkta, sa ni att de skurit av hans tunga?
Harry, här är den!
Vi vet inte var gänget är. Staten har sökt honom i åratal.
Jag kan berätta en sak om El Diablo.
De hittade honom en gång. De fångade honom i Amos, vid gränsen.
De hängde honom samma kväll, men han vägrade att dö.
Han hängde där och spottade på åskådarna-
-som om de äcklade honom. Han svor så kvinnorna fick gå hem.
Jag var kvar när de skar ned honom, men tackar Gud att jag stack sen.
Tre dagar senare sägs det att El Diablo återvände med sina män.
Han skar ut hjärtat på varje man, kvinna och barn i staden.
Han lämnade dem att blekas av solen.
Snart började de ruttna och gamarna tog deras ögon...
-Det räcker, Spivey. -Djävulen dör aldrig.
Ska ingen ens försöka få min Nettie tillbaka?
De har redan ätit hennes hjärta.
Jag sa inget om att äta hjärtan. Han skar ut dem.
-Spivey! -Förlåt mig, vicesheriffen.
Eller är ni sheriffen nu?
Då är det ert ansvar att jaga El Diablo.
-Vad ska ni göra, sheriffen? -Läkaren sa att sheriffen mår bättre.
Har han lärt sig teckenspråk än?
Spivey har rätt, du är den nye sheriffen.
Jag tänker föra hem Nettie.
Nej, han kommer att klå upp dig!
-Som sagt, jag ska föra hem Nettie. -Du och vilka andra, läraren?
Ja... Jag och Kid Durango.
-Jag menar Kid Durango och jag. -Charlie, du har konkurrens.
-Han kan inte ens skjuta! -Jag har tänkt lära mig.
El Diablo lär göra i byxorna när han ser dig komma.
Jag känner en man, min sysslings svåger.
J. D. Shoans. Han är nån slags sheriff, tror jag.
Texas Rangers. De säger att han red med Kid Durango.
De säger att det är sant, men vi umgås sällan.
Han var familjens svarta får.
De sköt ihjäl min kusin Deke för åtta år sen, i Sonoma.
De sköt ihjäl min farbror Edward.
-Var är han nu? -Jag tror han är i Millenium.
Han är nån slags sheriff där.
Det är ingen skillnad mellan J. D. och patrasket han fångar-
-men om nån kan hitta Kid Durango är det han.
Du behöver större flaskor.
-Var försiktig med att visa den. -Ja, sir.
Sheriffen hade ett meddelande.
"Gör det inte."
Tacka honom för rådet.
-Du är en dåre, Billy Ray. -Ja, sir.
Kom nu, Roho.
Bara Gud kan döda Djävulen, Billy Ray.
Framåt.
Lugna dig.
Billy Ray har skjutit sin häst!
Min färd började inte bra, men jag var fast besluten.
Efter att hittat bättre färdmedel nådde jag Millenium tre dagar senare.
Ursäkta?
Vet ni var J. D. Shoans är?
-Vad ska du med honom till? -Jag vill fråga honom en sak.
-Du borde ha frågat i går. -Alle man ombord!
Vi överlämnar nu mr Jones...mr Shoans-
-till livet efter detta och tackar för hans insatser för samhället.
Under mr Shoans tid som sheriff tjänade han oss efter bästa förmåga.
Han sköt åtta män och tre kvinnor, de flesta av dem lagbrytare.
De andra var säkert rena misstag.
-Vad hände? -Var ni vänner?
-På sätt och vis. -Samma här.
-På sitt sätt. Ville ni honom något? -Ja.
Jag är den nye sheriffen. Jag kanske kan hjälpa er.
-Är du släkt med honom? -Nej, sir.
Kom nu, Jeremiah!
Tack för att du distraherade dem.
-Vad tittar du på? -Ni sköt honom i ryggen!
Han stod med ryggen mot mig. Hjälp mig upp ur gropen.
Kom igen, hjälp mig.
Dessutom sköt han J. D. i ryggen. Det var inte mer än rätt.
-Sköt han J. D.? -Ja.
Han ville hemskt gärna bli sheriff. Nu är han det.
Reo får ont i öronen av skottlossning.
Ni kanske vet var jag kan hitta Kid Durango?
-Varför vill du det? -Han är Västerns snabbaste skytt.
-Jaså? -Jag har ett uppdrag åt honom.
-Har du några pengar? -Kanske.
Okej. Ge mig uppdraget.
Jag är inte lika snabb som förr, men bra på att fuska.
Snabbhet är inte så viktigt längre. Proffsen är less på att slåss schyst.
-Känner ni Kid Durango? -Ja.
Kan ni föra mig till honom?
-Var kommer du ifrån, pojk? -Boston, Massachusetts.
Det förklarar saken.
Jag börjar bli gammal, Reo.
Om ni kanske kan rikta mig åt rätt håll, herr...
-Herr... -Van Leek. Thomas Van Leek.
Jag kan stanna här och skissa en karta åt dig-
-men jag bör nog röra på mig innan nån undrar över sheriffen.
-Jag och Reo beger oss till Mexiko. -Mannen jag jagar är nog i Mexiko.
Sadla upp. Du får gärna följa med en stund.
Jag har ingen häst.
Förlåt mig, Reo.
Om ni kan lämna sadeln så ska vi bege oss.
Ja, sir.
Vänta lite!
Min kontakt, mr Shoans, hade blivit skjuten av mr Murphy-
-som i sin tur blev skjuten av en mr Van Leek.
Lustigt nog var mr Van Leek bekant med Kid Durango.
Han hjälpte mig att få ett färdmedel och nu följs vi åt mot Mexiko.
Jag räknar med att han ska presentera mig för Kid Durango.
Hur mycket tänkte du ge Kid Durango för det här uppdraget?
Vad som nu ses som rimligt.
Du har inte sagt vad uppdraget är. Det är svårt att avgöra priset då.
Att rädda en flicka som kidnappats av nån som kallas El Diablo.
Jag vill ställa honom inför rätta.
Vad är det för fel?
Du kan inte rida, skjuta eller tänka. Du är på fel ställe.
Dåre!
Kom nu, Reo.
Kom.
Detaljer om min plan avskräckte mr Van Leek från att färdas med mig.
Jag var återigen ensam, men fast besluten att fortsätta.
Ptro!
-Hoppla! -Låt honom inte komma undan!
Släpp honom inte ur sikte!
-Vart tog han vägen? -Han är borta vid ravinen.
-Jag ser ingen ravin! -Rakt fram.
-Det är en arroyo! -Kom igen, din idiot.
-Han är borta. -Du lät honom komma undan.
-Tror du han föll ur en båt? -Där är han!
-Nu har vi honom.
-Sprid er. -I ravinen, som sagt.
-Jag vill skjuta först! -Han går in i dasset.
-Vilket stort dass! -Det är ett sånt med tre hål.
-Nu tar vi honom! -Han kanske stannar kvar därinne.
-Tror du vi fick honom? -Ja. Gå och kolla.
-Gör det du. Du är närmare. -Så tusan heller.
-Jag gick först senast. -Det gjorde jag. Jag blev skjuten.
-Håll klaffen! -Bara i huvudet.
-Det gjorde ont ändå. -Jag sa håll klaffen!
-God eftermiddag. -För tusan, Van Leek!
-Smyg inte på folk så där. -Jag smög inte.
-Vad vill du? -Jag hade vägarna förbi.
-Ligger nån och trycker därinne? -Ja, som en liten hare.
-Är det han som sköt sheriffen? -Ja.
-Är det ett pris på hans huvud? -Nej, vi vill skipa rättvisa.
-Hur mycket? -Fyra...tvåhundra dollar.
-Död eller levande. -Det ska väl räcka till fler.
Jag delar inte på fler än fem. Jag hoppas han ska knäppa några.
Du kanske ska dra, Van Leek.
Nå...lycka till.
Det tar bara nån minut, Reo.
-Hörde ni? -Är det en häst?
Det är ingen bälta.
Jag hör nåt, men ser inget.
-Jake är skjuten! Jake är skjuten! -För tusan!
Vem är det?
-Vic är skjuten! -Skjut den jäveln!
Hur många vapen har han?
Jag drar.
Han rör sig för mycket.
Bra skjutet.
Tack.
Där är din nya häst.
Mr Van Leek!
Jag vill acceptera ert erbjudande om att hjälpa mig ta El Diablo.
Jag ska tänka på saken. - Kom, Reo.
-Det var en uppvisning i prickskytte. -Prickskytte?
Jag undrar om ni kan tänka er att lära mig några knep.
Det är inga knep. Folk dör av dem.
Varsågod.
Rikta den inte mot mig! Jag är ingen häst.
Förlåt.
-Välj en stjärna. -Va?
-Lägg dig på rygg. -Varför?
Håll käften och lägg dig på rygg.
Nu väljer du en stjärna.
Jag har en.
-Det är Enif. -Enif?
Stjärnan du siktar på.
Det är den starkaste stjärnan i Pegasus.
Den bevingade hästens stjärnbild. Det hade man ju kunnat gissa.
Nej, titta inte bort. Du måste koncentrera dig.
Fixera din blick på målet. Håll armen stadigt.
-Jag har den. -Bra.
-Håll kvar, tills jag säger till. -Ja, sir.
Bra.
Släpp inte blicken från målet. Då är du dödens.
Tålamod och koncentrationsförmåga. Det måste du lära dig först.
Jag har den.
Bäst att det inte var Reo.
Bebe?
-Du missade. -Missade?
Den är inte balanserad.
-Var tusan hittade du den? -På den jävelns stövel.
-Fick du den? -Nej, grabben här.
-De tog hans flicka. -Hon var en av mina elever.
Den sötaste, skulle jag tro.
Jag skulle aldrig ha ett förhållande med en elev.
-Får den in oss? -Kanske.
El Diablo gillar sina sporrar.
Att komma in är det lätta. Tar man inte med sig hela-
-kanske man kommer ut oskadd.
-Vad tusan tittar du på? -Inget.
Det är så sant. Det finns inget där.
Mr Van Leek avslöjade inte mycket-
-men hans plan verkade vara att samla en grupp proffs.
Den förste, mr Bebe Patterson, hade varit fånge hos El Diablos män.
Han lyckades rymma, men utan sin ena fot.
Hör Guds ord, invånare i...Bendix Rock!
Ty Gud har en tvist med de som lever här.
Här finns ingen gudstro. Här svär man och ljuger.
-Man dödar, stjäl och idkar hor. -Amen!
Amen! Inget kan undgå Guds makt och seende.
-De som har syndat ska straffas. -Ja.
Men vi är också här för att förlåta.
För att be Gud att visa nåd, så att Jonathan Napiers-
-och Bob Zamudios själar ska få njuta Guds nåd.
Om ni inte tar Gud på allvar tar han heller inte er på allvar.
Inte bara kommer dessa arma själar att hamna i helvetet för evigt-
-utan så även era själar! Ni måste dela era vinster med Gud.
-Först då kan han bli er räddare. -Amen.
-Skynda på, nu! -Skicka kollekten ett varv till...
...och fyll den till brädden med bevis på er kärlek till Gud.
Om jag inte är nöjd blir det ingen uppvisning...
...av rättsliga efterspel i dag.
I stället släpps männen fria och får fortsätta stjäla-
-och döda och göra som de vill med era fruar och döttrar-
-och med era får, getter och kalkoner!
Kalkoner?
Tack Gud! Signe er!
Signe er!
Signe dig.
-Känner du igen dem? -Den ene är Bob Zamudio.
Han kan mycket om sprängämnen. Han som dinglar... Jag vet inte.
Vi behöver lite hjälp.
God eftermiddag, Artolicos.
Låt oss tillsammans sjunga "Vilken vän vi har i Jesus"-
-medan Herren avgör våra bröders öden.
Vilken vän vi har i Jesus...
-Vi delar lika. -Vi behöver dina döingar.
Det ska gå att ordna.
I dag besökte vi en kyrka. Den var inte som andra.
Jag fick se min första lynchning.
Den lynchade, mr Pitchfork Napier, har valt att följa med oss.
Jag ser fram emot att göra planer med mina nya vänner.
Vem tusan är den här snoriga lilla morsgrisen?
Han är med mig.
Det var han som stal den här.
-Är det allt vi har? -Hans sporrar är som hans fingrar.
De är en del av honom. De var hans fars och farfars.
Hans fars och farfars...
-Vilken sorglig grupp föredettingar. -Jaså?
-De röda grejerna är rubiner, Bob. -Roberto!
El Diablos skatt.
Indianguld. Europeiskt guld.
-Den väntar på oss. -Det stämmer.
-Jag har sett den. -El Diablo har nåt mer värdefullt.
-En ung flicka... -Fan ta henne!
-Vänta här, nu. -Gör inte så.
Jo, gör så. Kom igen, grabben!
Kom igen, grabben!
Vi kommer att behöva dynamit och nån som kan hantera den.
-Vad säger du, Bobby? -Jag har förklarat för dig.
namn!
Señor Roberto, vi skulle uppskatta att få dra nytta av er talang.
Dynamiten är som en kvinna.
hombre för att hon ska explodera.
-Det är nån därute. -Jag hör inget.
-Indianer! -Här finns inga indianer.
Vi är i Mexiko, ditt arsel! Ponchachauns, ditt arsel!
Jag levde med dem i ett år. Råna aldrig en indian.
Jag har gjort det. Det var som vem som helst.
-Låg du med hans fru också? -Hur var det?
Bättre än att ligga med en neger.
Tack, grabben.
Som allmän regel släpper jag en karl första gången han säger så-
-om han ber om ursäkt. Vad säger du, mr Napier?
Vill du be om ursäkt? Jag hör inte vad du säger.
-Jag väntar. -Jag...
Hej då, neger!
-Nån borde prata med honom. -Prova du, Bob.
Roberto!
-Jag tror inte hövdingen förstår. -Du snackar skit, brune man.
Jag heter inte hövdingen. Jag heter Dansande Björn.
Vi har fått en ny gruppmedlem.
En indian, herr Dansande Björn, som hade spårat mr Napier länge.
Mr Napier hade lägrat hans fru-
-vilket inte ses med blida ögon inom hans stam.
När han fått sin hämnd berättade han-
-att El Diablo hade stulit guld av och förslavat hans folk.
-Ett, två, tre, fyra, fem... -Nästa steg var att hitta dynamit...
-...som mr Zamudio hade begravt. -Elva!
När han hade lokaliserat lådan blev jag utsedd att gräva.
-Va? -Upp ur gropen.
Det här förrådet har hjälpt oss att öppna konton-
-i över 22 av områdets bästa banker.
-Ni kan ta upp mig nu. Inte för fort. -Vad är det för fel?
-De faller sönder. -Det var en dålig plats.
-Ingen skugga. För varmt. -Artolicos... Gör mig inte arg nu.
Roberto!
Bra, va?
Dynamiten fästes på vagnen av mr Patterson och mr Zamudio.
Det var ännu oklart hur stabil den var.
Vi är långt bort. Det kanske är dåligt för kamratandan.
Rid dit, om du vill. De blir nog glada.
Efter att ha ridit hårt hela dagen nådde vi Mexiko.
Vagnen exploderade inte, vilket kändes lovande-
-men jag var öm och blev glad när vi stannade.
-Vad vill du ha, grabben? -Citron... Jag tar samma som honom.
Kantinen var inte så lockande, men det var den enda som fanns.
Den hade ett annat klientel än jag var van vid.
Thomas, är det du?
Bartender! Sätt dem på min nota!
Thomas, din jävel! Kom hit.
Thomas Van Leek, kan det vara du?
-Trevligt att ses. - Hej. -Hej.
-Ska du inte presentera din vän? -Jo då.
Det här är Billy Ray Smith. - Det här är Truman Fells.
Även känd som Kid Durango.
-Kid Durango? -Kid Durango.
Kid Durango?
Han har läst dina böcker, Truman.
-Jaså? -Kid Durango.
Nå, vad gör du i den här hålan?
Jag forskar inför vårt nästa äventyr.
Röksignalerna visade att du var på väg hitåt.
Jag har en precis likadan hatt. Jag älskar dina kläder.
-Var kommer du ifrån? -Boston, Massachusetts.
Jag har besökt Rhode Island.
Vad menade han med "vårt nästa äventyr"?
Det är en fin lösning. Thomas springer runt och riskerar livet-
-och jag inkorporerar hans bravader i mina "sanna" historier.
-Menar du... -Ingen vill läsa om en negercowboy.
Ja, alltså... Det är dramatisk frihet.
-Det krävs i den litterära världen. -Så fan heller. Lögn, alltihop!
Du får alla pengar, inte jag.
Det värsta är när du skriver om att "se en man i ögonen".
Man skjuter inte med ögonen. Titta på händerna!
Jag ska komma ihåg det.
De var med El Diablo på banken!
-Den fule är Pestoso. -Den andre är inte heller stilig.
-Det är Chak Mol. -Känner du dem?
De kommer hit för att vila upp sig efter alla våldtäkter och rövarstråt.
Jag har intervjuat dem båda. Pestoso är förvånansvärt frispråkig.
Du, grabben?
Hur känns det att vara Västerns snabbaste skytt?
Är du Västerns snabbaste skytt?
Vet du vem den här tillhör?
-Var har du fått tag på den? -Ta mig till honom.
-Var då? -Vart, menar du.
Importo, hombre!
-El Diablo. -El Diablo?
gringo?
Adiós, gringo!
Jag hade framgångsrikt skjutit en man i en uppgörelse mitt på dagen.
Det var egentligen senare på dagen, men ändå spännande.
-Bra skjutet! -Pestoso förtjänade nog att dö.
Om han var vän med El Diablo hade han säkert vissa brister.
Bra skjutet.
Du?
Vi ses i morgon bitti, utanför staden.
Vid Dödens träd. Kom ensam.
Vid Dödens träd.
Lita aldrig på nån som talar med ormar.
Där är Truman!
God morgon!
-Vad sysslar du med, Feathers? -Jag tänkte slå följe med er.
-Inte med mig. -Du behöver inte vara orolig för mig.
Nej, men för oss andra i ditt sällskap.
Sluta nu, Thomas. Jag kan säkert vara till nytta.
Dessutom är jag en utmärkt kock.
-Jaså? Kan du göra kaffe? -Jag tog med colombianska bönor.
Och min omelett är utmärkt.
-Vad är omelett? -Skinka, ost och paprika...
...som steks ihop med tre ägg i en järnpanna.
Svamp, ormkött och squash. Bra.
Jag skulle inte rekommendera squash, men välj själv.
Herrejösses! Nu rider vi i väg. Kom!
Jag var något förvirrad över att Truman var Kid Durango och ändå inte-
-men var glad över hans sällskap. Jag kunde reda ut förvirringen-
-och se fram emot omelett.
Jag förstår inte varför du följer med oss.
Det är tack vare dig, Billy Ray. Jag har skrivit om andras äventyr-
-och innan jag dör skulle jag vilja hinna med några egna äventyr.
Det var ett fint ögonblick i går, med dig och Pestoso.
Det var spännande. Sånt skriver sig självt.
-Ska du skriva om mig i en bok? -Självklart.
Varje historia behöver en hjälte.
-Du, grabben? Får jag se sporren? -Ja, sir.
Du kan behålla den delen. Det är hans visitkort.
Rid vidare. Vi kommer efter.
-Lycka till, Billy Ray. -Tack. - Hej då!
Ursäkta, kan ni förklara varför det kallas Dödens träd?
Jag mötte Chak Mol och följde honom längre in i Mexiko.
Jag brukar vara lugn, men blev nervös-
när jag kände att vi närmade oss El Diablo.
Jag tror att jag hade varit lugnare om Chak Mol var en konversatör.
Han kanske var blyg.
Tack.
Förlåt.
De är för utspridda för att vi ska ta alla.
Det kan vara en lösning på gång.
Hombres!
Uno, dos...
...tres.
Vi delar på oss. Den vänstra tunneln leder ut ovanför byn.
Vänta på min signal. Lycka till.
En liten bön vore i sin ordning innan vi ger oss i väg.
Låt oss be Herrens bön.
Fader vår, som är i himmelen, helgat varde ditt namn.
Tillkomme ditt rike. Ske din vilja, såsom i himmelen så ock på jorden.
-Det är en patetisk grupp, brune man. -Jag gjorde mitt bästa, röde man.
Jag är här för att fria mitt folk. Stå inte i vägen.
Jag skulle inte ens komma på tanken.
Thomas...jag vill växla ett par ord med dig.
-Så länge det går fort. -Jag finner ditt beteende omoraliskt.
Det är uppenbart vad du gör: Du använder grabben som distraktion-
-för att stjäla allt guld du kan.
Bara Dansande Björn har ärbara avsikter.
Enligt mig är ni alla vinstdrivna.
-Är du klar? -Ja. Jag ville ha det sagt.
Hoppas det känns bättre. - Kom igen, Reo!
El Diablo rör inte grabben utan sin sporre.
När jag anlände till El Diablos läger var han inte på plats.
Jag valde att vänta tålmodigt. Jag hade ju ett äss i rockärmen.
Så det var du som sköt Pestoso.
-Vad heter du, lillgrabben? -William Raymond Smith.
Herr...Djävul, stämmer det?
Jag har hört, mr Smith, att du har något åt mig.
Ja, sir.
-Det här är min sporre. -Det stämmer.
-Det fattas nånting! -Det stämmer också.
-Var är biten som saknas? -Det vet jag, men inte ni.
Jag vill byta biten mot flickan.
-Vilken flicka? -Miss Nettie Tuleen.
Ni kidnappade henne för fem veckor sen.
Så många städer, så många flickor...
Hon är runt 160 cm lång, blond och blåögd.
Mycket attraktiv och en duktig elev.
Ser hon ut som den här flickan?
Ja, det gör hon.
Jag känner inte igen kläderna.
Ja, hon är mycket attraktiv.
Jag kunde inte tro mina ögon. Det var inte samma Nettie som förr.
Det var El Diablos verk.
Hon är en mycket duktig elev.
Nettie!
Jag gillar mina sporrar, mr Smith.
De tillhörde min far och hans farfarsfar.
-Jag vill ha tillbaka biten du stal. -Jag stal den inte.
-Men Rosita... -Rosita?
Min Rosita betyder mer för mig än gammalt arvegods.
Där är grabben.
De är överallt.
Din plan verkar ha fått ett oväntat problem.
-Reservsporrar! -Slagen av reservsporrar.
Försök säga det snabbt tre gånger. Slagen av reservsporrar...
-Håll käften! -Förlåt.
Jag är orolig för grabben. Kommer de att skada honom?
Jag skadar dig om du inte håller käften!
Kid Durango...
-Jag sitter alltid bak. -Du får sitta fram sen.
-Nej, nu! Det är din tur. -Inte med ditt gudsförgätna husdjur.
-Kalla henne inte gudsförgäten! -Tyst!
Hej, mina herrar.
Jag fixar det här. De är mitt folk.
Hej, mina vänner! Allt väl?
Okej... De är inte mitt folk.
Helvete! Vi borde ha tagit höger.
-Kasta era vapen! -Ta det nu lugnt.
-Vi ska leverera lite varor. -Ja, från Artolicos Collins Catering.
Jag ska presentera mina assistenter: Bob och Bebe.
Vi har fina viner, delikatesser och sidenkläder.
Vad är det i säcken?
Inget särskilt.
Ni får ta vad ni vill, men rör inte säcken.
Jag avgör själv vad jag vill ha.
jag dör hellre än låter dig ta säcken.
Jaså.
Några fler önskemål?
ge mig säcken.
Pronto!
När min familj kom hit möttes de av oerhörd intelligens-
-och oerhörd våldsamhet.
Mayaindianerna byggde pyramider och gav oss en kalender-
-men aztekerna tog offerritualerna till nya höjder.
Tusan!
Kom igen! Kom igen! Kom igen!
Äh, vad tusan!
Här kommer jag, era jävlar!
Det är inte som att skriva, eller hur, Truman?
Han tog Nettie. Vi måste fånga honom.
Käre gamle Bebe!
Är det därför ni är här? För guldet?
-Är det viktigare än flickan? -Grabben, hon är inte mitt problem.
Jag hittade en bit av Netties kläder intill grottan.
Det bekräftade min misstanke att El Diablo tvingat med henne.
Nettie?
Nettie!
Hej, grabben. Letar du efter nåt?
-Jag vill ha flickan. -Hur ska du lyckas få henne?
Med din lilla pinne?
-Lämna över flickan, Diablo. -Vem är det här?
Jag heter...
...Kid Durango.
Kid Durango. Ska jag bli rädd?
Truman, du behöver inte göra det här.
-Jo, det gör jag. -Truman!
Du är gäst här, mr Kid Durango. Du får dra först.
Truman, du hade inte behövt göra så.
Jo, det gjorde jag.
-Det gör ont! -Förlåt.
Jag tänkte aldrig på smärtan.
Jag trodde den skulle gå över fort.
Jag kanske borde ha tittat på hans händer, inte hans ögon.
Du förstör en utmärkt scarf.
Jag beklagar.
Jag vill att du gör något åt mig.
Jag gör vad du vill.
Döda honom. Döda El Diablo.
Ge berättelsen ett slut, Billy Ray.
-Truman, du kommer inte att dö. -Jag vet.
Jag har aldrig känt mig mer levande.
I vems famn ska du dö, grabben?
-Han hann inte ens dra sitt vapen. -Jag blev uttråkad.
Jag är en upptagen man.
Var vill du bli skjuten? Du ska få välja.
-Var? -La cabeza?
El corazón?
El...
...estomago? Jag rekommenderar inte magen.
Det gör väldigt ont och döden dröjer.
Men bestäm dig snart. Jag är otålig.
Vad sägs om axeln? Här ungefär?
Du är skojig, grabben.
Jag tror på...
La cabeza.
Diablo!
Äntligen nån som är utmaningen värdig.
Sluta snacka skit, El Diablo. Gör det du ska.
Vill du ha en tuggbuss?
Ska du försöka igen?
Du sköt honom i ryggen.
Han stod med ryggen mot mig.
Det hade jag glömt.
Jag sköt El Diablo. Det var ingen uppgörelse på gatan-
-men det hände. Mr Van Leek var med. Han verkade gilla min taktik.
Bra jobbat, grabben.
Vi begravde prästen, Roberto, Bebe och Truman.
Dansande Björn valde en plats rik på hans förfäders blod-
-som skulle göda våra vänners själar.
Jag har inget att säga, förutom att jag inte tänker följa er.
Med sorg stod jag vid Trumans grav.
Han hade räddat mitt liv och det kunde jag aldrig återgälda.
Han var kanske modigast av oss alla. Jag hade gärna känt honom bättre.
Titta! Är inte det Billy Ray?
Herregud, är det Nettie Tuleen?
-Är inte det Billy Ray? -Han ser annorlunda ut.
Han brukade ha hatt.
Miss Tuleen är tillbaka!
Jag trodde inte vi skulle se honom mer.
Tack.
Kommer du tillbaka, Billy Ray?
Nån dag.
-Dödade du El Diablo, Billy Ray? -Bara Gud kan döda Djävulen.
Det stämmer, Billy Ray.
När jag nämnde mina författarplaner blev mr Van Leek ivrig.
Plötsligt svämmade han över av information...eller påhitt.
Han blev ännu mer ivrig över att jag tänkt gör en bokserie.
Du ska inte skriva om nån vit grabb med fin hatt.
Det ska vara som i verkligheten, när man ser fienden...
...rakt i ryggen?
Precis. Man ser fienden i ryggen och skjuter honom...
...innan han vet vad som hände.
Översättning: Linnéa Holmén www.broadcasttext.com