Pakk deg inn, kjære! Det er kaldt der ute.
Hvorfor snør det, bestemor? Hvor kommer den fra?
Åh, det er en lang historie.
- Fortell den. - Ikke i kveld. Nå må du sove.
Jeg er ikke trøtt. Fortell, vær så snill.
Vel, all right.
La oss se...
Jeg tenker den må begynne med sakser!
Sakser?
Vel, det finnes alle typer sakser.
Og en gang var det til og med en mann som hadde sakser som hender.
- En mann? - Ja.
- Håndsakser? - Nei, saksehender.
Du vet herskapshuset på toppen av fjellet?
Det spøker der.
Vel...
For lenge siden
bodde en oppfinner i det huset.
Han lagde mange ting, regner jeg med.
Han skapte også en mann.
Han gav ham innvoller, et hjerte, en hjerne, alt.
Vel, nesten alt.
Du skjønner, oppfinneren var gammel.
Han døde før han fikk gjort ferdig mannen han fant opp.
Så mannen ble etterlatt,
uferdig og helt alene.
Hadde han ikke navn?
Selvfølgelig hadde han navn.
Han het Edward.
Avon på besøk!
- Har du ikke nettopp vært her? - Nei, ikke siden forrige sesong!
Jeg har kommet for å vise vår utmerkede nye serie mykere farger, i øyenskygger,
rouge og leppestift.
Alt du trenger til å fremheve og understreke ditt endrede utseende.
Mitt endrede utseende. Den er god!
Jeg har også selvfølgelig alle dine gamle favoritter,
de kjente og kjære produktene vi alle setter vår lit til år etter år.
Kom igjen, Peg, jeg kjøper aldri noe fra deg.
Jeg vet det. Hadet, Helen.
Du trengte ikke ringe etter meg, frue. Du kunne ha ordnet dette selv.
Kunne jeg? Jeg tror ikke det.
Det er lett. Matfellen er tilstoppet.
Ser du bolten her? Du bare skrur opp...
og den spretter ut.
På TV sier de at dere reparatører er en ensom gjeng.
Husmødre er også ensomme, men det vet du vel ikke siden det ikke er reklame om det.
Og så bare tar du denne og legger tilbake her lett og greit. Du må ikke tvinge den.
Og så bare skrur du denne på.
Hvem kan nå det være?
Vil du unnskylde meg et øyeblikk?
Ikke gå noe sted. Er straks tilbake. Dette er fascinerende!
Jeg vil ikke gå glipp av noe av det!
- God morgen, Joyce. Avon på besøk! - Men, Peg...
Har du blitt blind? Kan du ikke se bilen i oppkjørselen?
- Jo. - Vet du ikke at det betyr jeg er opptatt?
OK, nå bør vi plukke ut leppestifter.
OK, kjære, likte du Winsome Wahini, som så sjarmerende ut på deg,
eller Bahimini Bliss?
- Jeg liker dem begge. - Vel, storartet!
Du tror ikke virkelig at jeg har noen penger, gjør du?
Ding-dong! Avon-damen!
Ikke min dag i dag.
Åh, du store min!
Åh, det er så vakkert!
Hallo?
Hallo? Avon på besøk!
Åh, kjære!
Hallo?
Jeg er Peg Boggs. Jeg er din lokale Avon-representant.
Beklager at jeg buser inn på denne måten, men du trenger ikke være redd.
Dette er noe til stort hus, er det ikke?
Gudskjelov for de aerobics-klassene.
GUTT FØDT UTEN ØYNE LESER MED HENDENE
Hallo?
Hvorfor gjemmer du deg der bak?
Du behøver ikke gjemme deg for meg. Jeg er Peg Boggs.
Jeg er din lokale Avon-representant,
jeg er så ufarlig som en kirsebærpai...
Åh, kjære!
Jeg kan se at jeg har forstyrret deg.
Så dumt av meg. Jeg skal dra nå.
Ikke gå.
Åh, kjære!
Hva skjedde med deg?
Jeg er ikke ferdig.
Legg dem ned. Ikke kom noe nærmere. Vær så snill...
Er det hendene dine?
Hva skjedde med deg?
Hvor er foreldrene dine?
Moren din?
Faren din?
Han våknet ikke opp.
Er du alene? Bor du her oppe helt alene?
Hva skjedde med ansiktet ditt?
Jeg skal ikke gjøre deg noe.
La meg i det minste gi deg et godt ansiktsvann.
Dette vil kunne forebygge infeksjon.
Hva heter du?
Edward.
Jeg tror du bør bli med meg hjem.
- Beklager. - Ingen årsak.
Bare se. Du har all grunn til å være begeistret.
Er du OK?
Hallo?
Hei. Det er Marge.
Jeg sto utenfor og snakket med Carol, og Peg kjørte forbi. Hun hadde noen med seg.
- Fikk du sett ham ordentlig? - Nei, det gjorde jeg ikke.
Sa hun noe til deg om at hun fikk gjester?
Ingenting. Hun ringte på døra mi ved daggry.
Nei... OK, jeg møter deg på hjørnet.
Greit. Hadet.
Pokker!
Her er vi, kjære. Dette er huset vårt.
Du kan bare gå rett inn. Lat som om du er hjemme, OK?
Vi kan ta noe å spise og drikke, eller...
Her, kjære. Dette er ytterdøra. Rett inn her.
Joyce? Jeg så nettopp denne rare fyren kjøre inn med Peg. Jeg så ikke ordentlig.
Han så ganske blek ut.
Er på vei. Ikke gjør noe uten meg.
Ja! Kommer straks!
Her er vi da.
Så... dette er stuen og bak der er soverommene.
Vil du se bildene? Greit.
Dette er mannen min Bill. Han er bowling-mester.
Vet du hva bowling er?
Bowling?
Nei. Vel... Her er de ved sjøen, fisker.
Jeg tror Kevin ser litt nedtrykt ut fordi de ikke fikk noe den dagen.
Og her er min datter Kim.
Pyntet til skoleballet.
Tenk at hun går siste året nå!
Hun er på telttur i fjellet med venner,
men hun er tilbake om noen få dager. Dere kan treffes da.
Er hun ikke pen?
Dette er familien min.
Bli med meg. Jeg skal vise deg resten av huset.
Så kan du bare stelle deg og føle deg som hjemme.
Kjøkkenet er der borte. Bare forsyn deg med det du har lyst
Dette er druer. Og her bak er soverommene.
La meg gi deg noen håndklær og så skal jeg se om jeg finner noe du kan ha på.
Vet du hva? Jeg tror jeg har noen av Bills gamle klær her inne. Perfekt!
Her. Disse bør passe deg akkurat.
Ikke vær redd. Det er bare telefonen.
Nå kan du gå på Kims rom og ta disse på, så kommer jeg straks.
Nei, nei, sakser!
Det stemmer. Vel, han ble født der oppe eller... noe.
- Har du sett ham før? - Nei, tror aldri han har vært utenfor.
Så hvordan i all verden møtte du ham?
Hør her, jeg må gå nå. Snakker med deg senere, Marge. Hadet.
Beklager, Edward, jeg...
Kan jeg hjelpe deg med denne?
Takk.
Der. Åh kjære, du har kuttet ansiktet.
La meg bare få dette av.
- Gjør det vondt? - Nei.
Bra. OK. Nå må vi få på deg klær.
Der. Veldig fint!
Du ser fin ut!
Helen, kom igjen! Hun venter ikke.
Jeg har ruller i det pokkers håret mitt!
Nå, hva gjorde jeg med saks...?
Edward, kunne du?
Takk.
Vet du, jeg har en doktorvenn som jeg tror kunne hjelpe deg.
- Virkelig? - Ja.
Nå, jeg kan hjelpe med arrene...
Men jeg vil bare konsultere den store Avon-håndboken før jeg gjør noe.
Kevin!
Det er ikke høflig å stirre, kjære.
Tenk hvordan du ville føle om noen stirret på deg.
- Det ville ikke bry meg. - Vel, det ville bry meg, så la være!
Dette må være litt av en forandring for deg, sant, Ed?
- Edward. Jeg tror han foretrekker Edward. - Greit.
Så hva har du gjort alene der oppe på det store, gamle stedet?
- Tenker utsikten er storslagen, Ed? - Edward!
Ja?
Nei, jeg bare...
Kan se helt til havet, tenker jeg.
Noen ganger.
Bill, kan du sende meg salt og pepper?
Bill, kjære, kan du sende meg salt og pepper er du snill? Takk.
Mann, de tingene er kule!
Jeg vedder på at de er sylskarpe. Et karateslag i nakken på en fyr...
Kevin...!
Edward,
vil du ha litt smør på brødet?
Storartet!
Takk.
Hei, kan jeg ta ham med til vis og fortell på mandag?
Kevin, nå er det nok.
Tror du at du får sove?
Jeg vet at alt er uvant, men snart vil du føle deg helt hjemme.
God natt.
Den lyse dekkekremen has på først,
så blander og blander og blander du.
Blanding er hemmeligheten.
Mer dekkekrem...
Huden din er så lys!
Dette har en anelse lavendel i seg.
Prøv litt her.
Nære nok!
OK, dette bør gjøre jobben her.
Jeg har en annen idé.
Vi dekker til arrene og starter med en helt jevn overflate.
Dette fordømte stoffet!
Det står fremdeles 11 på poengtavlen, og det er tre-en.
Det er gjennom åpningen til Warren.
Nå forandrer de til 12 treff.
Skru det opp, Kevin, jeg kan ikke høre!
Kevin!
- Det er hardt! - Hørte du det, Mr Boggs?
- Nei, få det høyere! - Den er borte,
den er ute, den er forsvunnet!
Pappa...
Se!
... gjøre det til en fem-runders inneperiode og sprenge spillet i filler!
Det var som pokker.
De fylte hele kassetten!
Hva foregår der borte, Peg? Ring meg.
Hei, det er Marge. Hvem er han? Ring meg.
Åh, forresten, jeg hører det pøsregner i fjellet. Tror du ungene er OK?
Hei! Jentene er helt på tuppa angående din hemmelige gjest.
Du kan ikke holde ham hemmelig for alltid!
Det der er bare fantastisk, Ed. Herregud, det er hele familien, ikke sant?
Og han møter utfordringen først med et slag alene.
Edward, kom hit.
Nei, det er en fryktelig idé, sønn!
Gå til garasjen og hent oljekannen. Vi vil ikke at han skal ruste for oss.
Edward, du laget oss!
- Åh, Bill, det er oss! - Ja, det er det.
Han er ikke fra himmelen, han er rett fra helvetes stinkende flammer.
Satans kraft er i ham, jeg kan føle det.
- Ikke dere? Har lammene gått så langt? - Vi er ikke lam.
Ikke kom nær meg.
Det stemmer. Kom deg ut, løp!
Edward, ikke hør på henne!
Ikke bry deg om henne, Edward. Hun er bare litt gal, det er alt.
FAMILIEN BOGGS
Hei!
Dere gjemmer dere inne som eremittkreps.
Hei, Joyce.
Skam deg, som holder din uvanlige gjest for deg selv.
Vi synes det er veldig egoistisk av deg.
Det har vært så hektisk her.
Det er så snilt av deg å ville bøte på situasjonen.
Når begynner grillfesten?
Grillfesten?
Du har tenkt å presentere gjesten for vennene dine,
- har du ikke? - Jeg tar med kålsalat.
Og jeg tar med ambrosia-salaten!
Når var det du sa?
- Bill! - Rundt fem?
Han er sendt først for å friste dere!
Men det er ikke for sent. Dere må dytte ham fra dere, drive ham ut.
Tråkke ned naturens perversitet.
Hørte du det? Han er en perversitet.
Er ikke det spennende?
- Hadet. - Tusen takk.
Bill!
Du kan virkelig ikke ha piknik eller grille uten fylte egg.
De er så gode. De gjør susen.
Åh, Edward, det er fantastisk! Jeg visste ikke at du hadde skåret opp alt.
All right, det er bare en skramme.
Ingen grunn til å være nervøs, kjære.
Esmeralda kommer ikke. Og resten av naboene er virkelig veldig greie.
Ingen grunn til å være nervøs. De er så spente på å møte deg!
Du må bare være deg selv.
- Meg selv? - Det stemmer. Bare deg selv.
- Takk, Edward. - Hei! Lek saks, papir, stein med oss.
Lek saks hva?
Jeg har en doktorvenn som kanskje kan hjelpe deg.
- Han gjorde dem på et blunk! - Det er utrolig.
- Hei, Mike, hvordan går det? - Hallo, Jack.
Hei, unger!
Hei, George Monroe. Det er litt av et håndtrykk du har der, Ed.
Harry! Jeg så deg på golfbanen forrige uke...
Er du OK? Vil du ha noe å spise? Er du sulten?
Vil du ha en kjeks?
- Han er annerledes. - Helt annerledes.
Det får man si.
- Han er så... - Gåtefull.
Tror du de hendene er varme eller kalde?
Og tenk på hva et lite snitt kan få til.
Eller få av.
Eddie.
Karene og jeg vil gjerne invitere deg på kortspill fredag kveld.
Har du lyst til det?
Det eneste er... du kan ikke dele!
Jeg har selv en skrøpelighet. Gjorde meg aldri noe.
Fikk noen granatsplinter under krigen, og siden kunne jeg ikke føle noen ting!
La ikke noen fortelle deg at du har et handikap.
Hvem er handikappet? Kjære vene.
Ikke vær tåpelig! Du er ikke handikappet, du er...
Hva kaller de det... enestående?
Jeg heter Joyce, og har sett at du ikke har smakt noe av ambrosia-salaten
som jeg laget spesielt til deg.
La meg.
- Du må prøve dette. Min mors oppskrift. - Ser ikke dette nydelig ut?
Og jeg kan virkelig trenge hjelp av dine grønne fingre hjemme.
Jeg vil ha en rad med engler!
Beklager, damer, men han har lovt å komme til meg først. Har du ikke, Eddie?
- Har jeg? - OK, alle sammen, ta en tallerken!
Nå er det suppe!
Hva?
Det er shish kebab. Det var en talemåte.
Du må lære å ikke ta ting så bokstavelig.
"La oss late som om vi er i stuen og vertinnen serverer te."
"Mange små spørsmål møter oss."
"Bør mannen reise seg når han tar imot tekoppen?"
"Kan sukkerbiten tas med fingrene?"
Nei.
"Er det god skikk å ta imot en kopp til?"
"Bør servietten være helt brettet ut,
eller bør midtbretten få være igjen?"
"Det er så lett å gjøre flaue bommerter,
men etiketten forteller oss akkurat hva som er forventet av oss
og beskytter oss fra all ydmykelse og ubehag."
Ja. Kjedelig.
La oss bytte til...
Til litt poesi, hm?
"Det var en gammel mann fra Kapp,"
"som lagde seg klær av papp."
"Når spurt: Vil de flenge?"
"Svarte han: Om ikke så lenge,"
"Men da syr jeg bare på en lapp!"
Det er riktig.
Kom igjen, smil. Det er morsomt.
Vi er hjemme.
Faen.
Alt er fremdeles gjennomvått.
- Jeg gleder meg til å ta en dusj. - Og til å sove i en seng.
Hvis foreldrene mine har stilt alarmen, er jeg i trøbbel.
Jeg ba deg ringe og si fra at vi kommer tidligere hjem.
- Men gjorde du? - Nei, han vil heller klage.
Hvordan ellers skal jeg få oppmerksomhet?
- Du ringte ikke dine foreldre. - De driver ikke som en politistat.
Hadet. Takk for at du kjørte, Denny.
Hadet.
- Ikke glem armen din! - Åh, ja.
Kom igjen, Jim, la oss dra.
Det er noen på rommet mitt! Gå og se!
Det er en morder! Han har en øks! Han prøvde å drepe meg!
Alt er OK.
Gå tilbake til sengs, Kevin.
Denne veien.
Edward har kommet for å bo med oss. Det er ingenting å ta på vei for.
Vi ordner seng her inne på et øyeblikk.
Vi har en hel dobbeltseng her, tro det eller ei.
Den er redd opp og alt. Bra.
Der.
Hva er i veien? Hva er galt?
Gjorde hun deg nervøs?
Du har vært isolert der oppe i det slottet for lenge.
Du kjenner ikke til tenåringsjenters utrolige verden. De er alle gale.
- Her, dette vil hjelpe. - Hva er det?
Limonade.
Jeg vet ikke hva det er.
De når en bestemt alder...
De utvikler disse kjertel-greiene, kroppene deres hovner opp...
De blir gale.
Kjertler?
Ja, kjertler.
Jeg prøver å ikke tenke på det.
Godt, er det ikke?
Du sover på Kevins rom i natt, og i morgen skal vi ordne rommet ditt.
Hvorfor måtte du ta ham med hit?
Jeg kunne ikke forlate ham der alene. Du ville ha gjort det samme.
Hvorfor må han bli her?
Kjære vene, Kim, du overrasker meg. Han kan ikke noe for hvordan han er.
- Ha litt medfølelse. - Jeg har medfølelse.
Så bli med og si hei. Kom nedenunder, håndhils på ham...
- Håndhilse på ham? - Vel, ikke bokstavelig.
- Du skremte vettet av ham! - Jeg skremte vettet av ham?
Hei, Bill! Jeg ville bare at dere ble presentert ordentlig.
Edward, dette er vår datter Kim.
Kim, dette er Edward, som skal bo sammen med oss.
Hei.
Eddie!
Tørst?
Kisses! Hysj!
Stille nå!
Kjære, jeg kan ikke høre meg selv tenke! Mammas dyrebare lille babyjente...
Har du lyst på et kaldt glass limonade?
Limonade?
Ett hugg i nakken på en fyr, og alt er over.
Skarpeste ting i verden. De kan hakke gjennom alt.
Og...
De får meg til å grøsse.
Du skulle sett klovnen i Miss Peters' hage.
Kim!
- Åh, nei. - Er det ham?
- Han roper på deg, Kimba. - Kutt ut!
Edward, du glemte kakene.
Ikke vær redd, Eddie. Hun venter på deg!
- Stopp! - Kom igjen.
Bill, Edward spiste lunsj hos Jackie i dag
og hun har nylig pusset opp hele kjøkkenet.
- Det må jeg si. - Ny maling, nye skap, nytt gulv,
- ny mikrobølgeovn, ny oppvaskmaskin... - Er ikke det storartet?
Jim, fortalte ikke du meg nettopp at moren din pusset opp kjøkkenet sitt?
Jo, faren min kjøpte seg en haug med nye lekesaker.
Storskjerm-TV, CD-spillere, Video med fire hoder...
Kjære vene! Jeg lurer på hvordan det er å være så rik.
De låser inn tingene sine.
Faren min har eget rom for sakene sine for å sikre seg at jeg ikke bruker dem.
Han vil ikke hjelpe meg å kjøpe bil.
Han vil vel at du skal betale for den selv. Bygger karakter. Du setter mer pris på den.
Pappa...!
Når vi snakker om penger... Jeg hører du ikke tar betalt for hagearbeidet, Edward.
Men, Bill... Marge lagde kaker til ham idag.
Kjæreste...
Du kan ikke kjøpe livets nødvendigheter med kaker.
Du kan ikke kjøpe bil med kaker. Stemmer, Jim?
Det stemmer, sir, du kan ikke.
Jeg kan ikke spise det. Han brukte hendene.
Jeg tror ikke det er hygienisk.
Beklager.
Vil du at jeg skal hjelpe deg å tørke det opp?
Nei, det er OK.
Jeg er straks tilbake.
Alexis? Dette kan ikke være min Alexis!
Hun ser så nydelig ut! Se på deg!
Hun er praktfull. Takk!
Det tar ikke lang tid. Hun må bare bestemme frisyren.
Og så ordner det seg.
Jeg tenkte på noe stort og struttende. Omtrent som mitt?
Ikke vær redd, Kisses, du blir fin. Du skal bli så pen.
Ja, det skal du.
Åh! Eddie, er det noe du ikke kan gjøre?
Du får meg til å miste pusten, sverger. Se på dette!
Har du noensinne klippet en kvinnes hår?
Vil du klippe mitt?
Det var den mest spennende opplevelsen i hele mitt liv.
De henter bedriftssjefen!
- Jeg er hjemme! - Hei, kjære. Vi er her inne.
Hei.
Hva gjorde du med håret ditt?
Edward klippet det. Er det ikke sprøtt?
Hallo? Åh, jeg kan ikke tro at jeg snakker med deg personlig.
Dette er en stor ære.
Ja. Han er her.
Så du vet alt om det.
Vel, det er akkurat hva jeg har brukt.
Jeg hadde problemer med å få den rette konsistensen... vel, bare litt.
Jeg skal prøve det.
For noen oppfinnsomme forslag.
Det skal jeg. Tusen takk. Hadet.
Ikke rart hun er sjef for bedriften.
Hun startet som selger, akkurat som jeg.
Jeg har alltid villet snakke med henne, men før nå har jeg aldri hatt en grunn.
Takk, Edward.
- Hadde hun noen ideer? - Det kan du stole på hun hadde.
La meg.
Edward. Her er vi.
Kom igjen, la oss få slipt deg.
SLIPING AV KNIV & SAKS
- Har du den? - Nei. Jeg kan ikke tro dette.
Dette er så kjedelig.
Hei!
Hadet.
Har du nøkkel?
Nei.
- Jeg kunne ha sverget at de var i vesken. - Vel, vi står fast.
Wow! Takk!
Ed! For en kar! Bra jobb. Du hverken ødela eller skrapte den.
Vær grei og si fra når Peg kommer.
Litt av en historie, hva? Noen spørsmål til Edward?
Ja? Over på andre siden.
Reis deg opp.
Hva har vært det beste med ditt nye liv her i byen?
Vennene jeg har fått.
Noen andre spørsmål?
Har du tenkt på plastisk operasjon eller proteser?
Jeg kjenner en lege som kanskje kan hjelpe deg.
Jeg vil gjerne møte ham.
Vi kan få det navnet etter programmet. Takk skal du ha. Det er veldig snilt.
Noen andre? Ja, reis deg opp.
Men da vil du være som alle andre.
Ja, det vet jeg.
Jeg tror han gjerne vil det.
Men da ville ingen synes at du var spesiell.
Du ville ikke være på TV eller noe.
Det spiller ingen rolle, Edward vil alltid være spesiell.
Flere spørsmål? Ja. Reis deg opp.
Arbeidet ditt er så interessant, særegent og enestående.
Har du noen planer om å åpne din egen skjønnhetssalong?
Åh, det er en idé!
Noen andre? Ja. Reis deg opp.
Har du en kjæreste?
Klart han har. Ikke sant, Kim?
- Ikke sant, Kim? - Kjempebra! Nå satte du ham igang.
Kutt det ut, fettrompe.
- Du gjorde det. - Så?
Hvordan er det, Edward? Er det noen spesiell dame i ditt liv?
Alt er i orden. Vi tar en pause og kommer tilbake etter disse meldingene.
Hvorfor ler du? Han ble skadet!
- Bare et lite sjokk. Hva bryr det deg? - Et lite sjokk?!
Jeg skulle ønske vi hadde tatt det opp. Ville gi venstre balle for å se det igjen.
Er du ikke begeistret? Det er så spennende!
Vent til du ser det. Det er perfekt. Det er akkurat hva vi har lett etter.
Jeg vil kalle det Shear Heaven!
Og her er vi.
Bortover hele skal jeg ha en rad nye speil.
Og bak her, vel, jeg tror...
Eddie! Kom igjen.
Her en hel rad med ny kosmetikk. Og langs hele denne raden her...
- Peg kunne selge kosmetikk. - Ja... Klart.
Og dette er selvfølgelig hvor vi vasker håret.
Og dette er hvor jeg står... når jeg hilser kundene velkommen.
Men her bak er hva jeg virkelig vil vise deg.
Eddie... Dette er hva jeg virkelig vil vise deg.
Dette er lagerrommet hvor vi oppbevarer alt,
og hva jeg trenger fra deg i dag er en avgjørelse du må hjelpe meg med.
Kjære, nei! Nei, ikke. Det er farlig.
Nå må du bare sitte akkurat der...
Jeg har noen kitler. Vil du at jeg skal vise dem til deg?
Ja.
OK.
Dette er min favoritt.
Fordi den er gul...
Og den er til å...
fange de kløende små hårene som faller ned nakken din.
Og så er det denne fiolette som du slenger om deg på den måten.
Jeg liker den.
Men, Eddie, du skjelver.
Det gjør jeg også!
Jeg har ventet så lenge på dette.
Edward!
Edward, kom tilbake hit! Du kan ikke gjøre det!
Borrelås, kjæreste.
- Det henger på dashbordet. - Jeg har aldri sett det.
- Beklager at jeg er sen. - Hei, Edward.
Beklager, kjære, vi måtte starte uten deg. Her.
Så, Edward, hadde du en produktiv dag?
Mrs Monroe viste meg hvor salongen skal være.
- Du kunne ha en kosmetikkdisk. - Ville ikke det være storartet?
Storartet.
Så viste hun meg bakrommet hvor hun tok av seg alle klærne.
Edward, jeg må si hvor henrykt jeg er. Jeg er så glad som en lerke.
Dette foretagendet vil lære deg masse.
Det er ingenting som å drive din egen forretning.
Jeg har aldri gjort det selv,
men jeg forstår at det er den største tilfredsstillelse en arbeidsmann kan ha.
Så jeg regner med at banken er neste trinn, eller?
Banken?
Ja. Ta ut lån, komme igang.
Ikke vær redd. Med ditt talent og omdømme, blir det lett som ingenting.
Ingen kredittverdighet,
ingen registrering av tidligere jobber,
ingen sparepenger,
ingen personlige investeringer...
Ikke noe personnummer - du kan like gjerne ikke eksistere...
- Det er ingen sikkerhet. - Nei, vi har allerede to lån på huset.
Men teller ikke attestene?
Så du her at ordførerens kone ikke kan vente med å bli kunde?
Vi kan bare ikke gjøre det.
Få deg selv et personnummer, kredittverdighet og kjøp deg en bil.
Du har en klar fordel. Du kan få handikap-skilt
og parkere hvor du vil.
Jeg kan ikke tro det. Det er en skandale.
Men ikke bekymre deg. Dette er ikke slutt. Vi skal skaffe deg penger på et vis.
- Men det er innbrudd. - Foreldrene mine er forsikret over øra.
Hva vil det koste dem? Litt mas, det er alt.
- Vi kan ikke. - Denne fyren betaler kontant for sakene.
Jeg vil ikke.
Du vil ikke ha vår egen bil hvor vi kan være alene? Og en madrass bak?
Hvorfor kan ikke du gjøre det?
Fordi rommet er låst og vi trenger Edward for å få oss inn.
Kan du ikke ta nøkkelen når han sover?
Det eneste han passer bedre på er pikken sin.
- Barberbladet vil gjøre alt for deg. - Det er ikke sant.
- Åh, nei? Hvorfor spør du ham ikke? - Det er ikke rettferdig.
- Hva så? Det er ingen annen utvei. - Det må det være.
Hør her, jeg har ransakt hjernen min.
Vil du ikke at vi skal ha vår egen bil?
Jo.
Jim, lysene er på!
De går på automatisk. De er borte i helgen, som jeg sa.
I tilfelle innbruddstyver.
- Du slo av alarmen? - Ja. Kom igjen.
Jeg hater dette.
Er du sikker på at han ikke vet at dette er Jims hus?
- Denne personen stjal fra deg? - Vær stille!
Jeg sa at han stjal det, OK?
Fortell foreldrene hans, og de vil få ham til å gi det tilbake.
Hør her, jeg har allerede prøvd det. Du fortalte Kim du ville gjøre dette.
Kom igjen!
OK, kom igjen.
Den jævelen har koplet det til separat. Kom igjen!
Nei, Jim, vi kan ikke bare forlate ham!
- Kom igjen. - Jeg vil ikke gjøre dette!
- Bare kom igjen, Kim. - Stopp!
Sett meg ned!
Vi vet at du er der inne!
Vi holder på å deaktivere systemet slik at du kan komme ut!
- Denny, dra tilbake! - Ikke tale om.
Jim, de kan ikke arrestere deg for å sette igang din egen alarm.
Vi forteller dem vi ble redde og løp.
- Jeg drar ikke tilbake dit, OK? - Vi må!
Nei. Faren min ville reise tiltale.
- Hans egen sønn? - Spesielt hans egen sønn.
Og hvis Edward sladrer dreper jeg ham!
- Denny, dra tilbake! - Nei!
Du må!
Hold hendene dine høyt i været slik at vi kan se dem!
Opp med hendene!
Han holder i noe. Ser ut som kniver.
Slipp våpnene!
Jeg gjentar- slipp våpnene!
Jeg skal be deg en gang til. Dette er siste advarsel. Slipp våpnene.
Hvis du ikke gjør det må vi skyte. Ikke få oss til å gjøre det, kamerat.
Slipp våpnene. Slipp dem!
Nå!
Ser ut som vi har en gærning.
- Klar til å skyte! - Nei!
- Gå tilbake, damer! - Det er ikke våpen, det er hendene hans!
Vær så snill. Vi kjenner ham.
Greit. Ta på håndjern.
- Men vi kan se ham nå? - Vi må ha ham i varetekt over natten.
- Må han være i fengsel hele natten? - Dere kan hente ham i morgen tidelig.
Åh, Edward!
Hallo, Edward.
Åh, Edward, kjære. Jeg klandrer meg selv.
Hva i Guds navn var det du tenkte på, gutt?
Hvorfor satte jeg ikke et bedre eksempel? Du så hvordan jeg misunte Jims foreldre.
Hva skulle du gjøre med de sakene?
Jeg sa ubekymret "Vi skal skaffe penger til salongen på et vis",
men jeg mente aldri å stjele.
Kjære, stjele er ikke måten å få det på. Stjele er ikke måten å få noe på.
Unntatt trøbbel. Og du er i en alvorlig mengde av det.
Åh, Edward. Hvorfor gjorde du dette?
- De fordømte TV-programmene! - Send dem alle til helvete!
Eller fikk noen deg til å gjøre det?
Vil han klare seg, doktor?
Årene i isolasjon har ikke gitt ham redskapene til å skille rett fra galt.
Han har ikke hatt noen omgivelser. Han har vært helt uten veiledning.
Videre indikerer arbeidet, hageskulpturene, hårfrisyrene og så videre,
at han er en svært fantasirik...
karakter.
Hans bevissthet om det vi kaller virkeligheten er svært underutviklet.
Men vil han klare seg bra der ute?
Åh, ja. Han vil klare seg.
Jeg kan bruke hele natten på å bekymre meg for deg. Vær forsiktig, hører du?
Jeg var tilfeldigvis oppe, så jeg hørte alt dette bråket...
Hele tiden følte jeg innerst inne at det var noe galt med ham.
- Det kunne ha vært mitt hus. - Eller ethvert av husene våre, men...
Jeg advarte dere, gjorde jeg ikke? Jeg så tegnet til Satan på ham.
Dere enset ikke advarselen min, men nå vil dere. For nå kan dere også se det.
Edward, du blir her.
- Hva har du å si i ditt forsvar? - Ingenting.
- Han vil ikke snakke. - Du må si noe.
- Han kan ikke snakke akkurat nå. - Ingen kommentarer? Ingen utsagn?
Så, ble du lurt? Hva tenkte du på?
Hva har du å si i ditt forsvar?
- En kommentar. - Senere.
Lois, det ser ut som om vi ses på julefesten vår
før jeg får deg over hit for hårklipp!
Selvfølgelig skal vi holde den i år. Vi holder den hvert år. Hvorfor ikke?
Vel!
Kanskje du tror det, men du tar feil.
Du er her.
De skadet deg ikke, gjorde de?
Var du redd?
Jeg prøvde å få Jim til å dra tilbake, men man kan ikke få Jim til å gjøre noe.
Takk for at du ikke fortalte dem at vi...
Ingen årsak.
Det må ha vært forferdelig da de fortalte deg hvem sitt hus det var.
Jeg visste at det var Jims hus.
Gjorde du?
Ja.
Men hvorfor gjorde du det da?
Fordi du ba meg om det.
Kimba!
Kimmy!
- Nei! - Hva er i veien med deg?
Når slutter du? Jeg gjorde hva jeg kunne.
Gammern tror han er tilbakestående, så han er fri. Hva mer vil du ha?
- Du kunne fortelle sannheten. - Det kunne du og. Du var også der!
- Du vet at jeg ikke ville gjøre det. - Men du gjorde det.
Jeg forstår forresten ikke hvorfor du bryr deg.
Kanskje det er en måte du kan erstatte gardinene og håndklærne på,
men vår tillit til deg blir ikke så lett å erstatte.
Pappa...
OK. Litt etikk. Du går nedover gaten. Du finner en koffert full av penger.
Det er ingen rundt der. Ingen mennesker i syne. Hva gjør du?
A: Du beholder pengene.
B: Du bruker dem til å kjøpe gaver til venner og dine kjære.
C: Du gir dem til de fattige.
D: Du leverer dem til politiet.
- Pappa, dette er virkelig idiotisk. - Kim...!
- Jeg ville beholdt pengene. - Ro deg ned.
Edward?
Hei, hva om vi går og bowler etter middag? Det ville vært gøy.
Skal du ikke møte Jim ikveld?
Nei.
Vi hadde den kuleste vis og fortell idag.
Noen hadde med en boks baby-pungrotter. Ti, kanskje tolv. Helt nakne.
- Ikke noe hår. - Kjære, din far er ikke ferdig ennå.
Takk, kjære. Edward, vi venter.
Gi dem til mine kjære?
Åh, Edward, det virker som om det er hva du bør gjøre, men det er det ikke.
Din idiot, alle vet at du er ment å gi dem til politiet.
Bra tenkt, Kevin.
Vel, tenk på det.
Jeg mener, det er det snilleste å gjøre. Det er det jeg ville gjort.
Vi prøver ikke å forvirre ham, vi prøver å gjøre det enklere, så kutt ut tøysingen.
Jeg er alvorlig, pappa. Det er en mye snillere ting å gjøre.
Glem snill. Vi snakker om rett og galt.
Hold kjeft!
Kjære vene! Ikke rart Edward ikke kan lære rett fra galt her i denne familien!
Hørte du hva han gjorde med Pegs gardiner?
Det er utrolig at de holder festen uansett. Skal du gå?
Jeg tror ikke det.
Han så godt som voldtok Joyce, mens han truet henne med de knivene.
Det er et mirakel at hun kom seg unna.
Jeg har ingenting mot Bill og Peg, men...
Jeg vet det. De har den tenåringsdatteren i huset.
Stakkars dem! Etter hva som skjedde med meg...
Kan du forestille deg?
Hva sa du om julefesten?
Jeg sa jeg håpte vi kunne komme.
Jeg løy også.
Edward? Kan du klippe meg?
- Igjen? - Ja, klart!
Det er stolt over å ha deg som min egen personlige frisør.
Hei, kjære.
- Kevin, vil du leke saks, papir, stein? - Nei.
- Hvorfor? - Det er kjedelig. Lei av å alltid vinne.
- Folks følelser, takk. Litt manerer! - Jeg er ute.
Ikke bry deg, kjære. Bare... klipp.
GOD JUL
Jeg så tre skip som kom seilende
Om morgenen på første juledag
Det trenger noe... annet. Hva synes du, kjære?
- Flere bjeller? - OK.
Mamma, tror du virkelig vi bør holde denne festen?
Selvfølgelig synes jeg vi bør holde denne festen.
Det er hva vi trenger for å roe ting ned... og for at alt kan bli normalt igjen.
Har du noen flere bjeller, kjære?
Nå har du gjort det.
Det er bare en skramme, Jim. Det er OK.
- Rør henne igjen og jeg dreper deg. - Det er ikke noe å snakke om.
- Ring en lege. Han spiddet Kim. - Nei!
Hold deg borte fra henne. Jeg mener det!
Du kan ikke røre noe uten å ødelegge det. Hvorfor blir du her uansett?
Jeg vil at du skal sitte ned og vente til jeg har hentet is til deg.
Bli der. Jeg er straks tilbake.
Kom deg vekk herfra!
Kom deg vekk herfra! Gå! Vanskapning!
Hei, Edward, hvor skal du?
Hvor er han?
- Han prøvde å skade deg. - Det gjorde han ikke, og du vet det.
Er du gal? Jeg så ham!
Jim, jeg elsker deg ikke lenger. Jeg vil bare at du skal gå, OK? Bare gå!
Mener du det?
Miste deg til det? Han er ikke menneskelig.
Bare kom deg ut herfra, OK? Bare gå!
Pappa, så du hvor Edward dro?
Jeg vet ikke. Han bare forsvant ned gaten.
- Vi må finne ham, mamma. - Faren din vil finne ham.
Gå inn i huset. Jeg skal ordne det.
Jeg skal dra og finne ham.
Edward!
Jeg ringer politiet!
Ser du alt det blodet, kjæreste? Og det var bare et lite snitt.
Hallo. Jeg ser etter mannen med hendene.
Han er ikke her. Takk.
Åh, kjære vene.
Helen, så du ham virkelig?
Ja! Se!
Jeg ser etter mannen med saksene.
- Takk Gud for at du er her. - Han dro ned den veien, sir.
All right, ro dere ned. Dra hjem. Vi skal ta oss av det.
Bare gå hjem.
- En demon. En demon. - Du må gjøre noe!
Faren din finner ham helt sikkert snart.
Hva er klokken?
Den er nesten 20.30. Bra fest, hva?
Mamma, hvor er de?
- Gud, jeg håper han er OK. - Det gjør jeg også, kjære.
Vet du, da jeg tok med Edward ned hit for å bo med oss,
tenkte jeg ikke ordentlig gjennom det.
Og jeg tenkte ikke på hva som kunne skje med ham.
Eller med oss. Eller med nabolaget.
Og nå tror jeg at kanskje...
at det er best om han drar...
tilbake opp dit.
For der er han i det minste trygg.
Og alt ville bli normalt igjen.
Jeg kom halvveis til Whitmans'. Jeg så ham ikke noe sted.
La oss ta bilen og se etter ham.
- Hvor er Kevin nå? - Hos Max.
Åh, for Guds skyld!
- Hvor tror du at du skal? - Komme med dere.
- Du blir her i tilfelle noen dukker opp. - Vi er snart tilbake, kjære.
Politi!
Edward?
Er du OK?
Ja. Er du OK?
Hvor er alle?
Ute og ser etter deg.
Hold meg.
Jeg kan ikke.
Jeg vet det ikke er jul enda, Edward, men...
Jeg har en gave til deg.
Glem det med å holde henne i hånda.
Tenk skaden han kunne gjøre andre steder.
Ja. Det er sykt.
Det føles som om jeg skal besvime eller kaste opp eller noe.
Senere. Først, kjør meg til huset hennes.
Kom igjen. Ikke tving meg til å kjøre.
Bare gjør det!
Herregud. Kanskje hun hadde rett.
- Bare kjør! - Ro deg ned!
- Ser deg imorgen. Ring meg. - All right.
Har de tatt ham ennå?
- Hvem? - Ham! Krøplingen.
Si fra når de har.
Si fra til alle, OK?
Som en god gutt.
Kevin.
Er du OK?
Det er OK.
- Edward, stopp! - Jeg er din venn.
Hjelp oss!
Hva er det du gjør? Kom deg vekk fra ham!
- Slipp meg! - Hva?
Kevin!
- Kom deg vekk! - Edward, kom hjem!
Løp.
Kevin er all right! Det var bare en liten skramme!
Han er borte. La oss ikke plage ham, greit? La oss bare la ham være.
Kom igjen, løp.
- Hva hendte? Er han død? - Fikk du ham?
Det er over. Gå hjem. Det er ikke noe mer å se.
Hva hendte der ute? Jeg vil vite! Jeg vil ha noen svar!
Det er over.
Hvor er han?
Kom tilbake hit! Jeg vil spørre deg om noe!
Se på det! Det er utrolig.
De har ham ikke. Jeg går.
Nei! Det er ingen god idé.
Kommer de?
Skadet jeg Kevin?
Nei, han er OK. Han var mest bare redd.
Edward, jeg var så redd.
Jeg trodde du var død.
Det trodde ikke jeg.
Nei!
Jim, stopp!
Nei!
Stopp det. Ellers dreper jeg deg selv.
Jeg sa hold deg borte fra henne!
Hadet.
Jeg elsker deg.
Er han der inne?
Han er død.
Taket falt sammen over ham.
De drepte hverandre.
Dere kan se selv.
Ser dere?
Jeg går hjem.
Joyce...
Hun så ham aldri igjen.
Ikke etter den kvelden.
Hvordan vet du det?
Fordi jeg var der.
Du kunne ha gått opp dit. Du kan fremdeles gå.
Nei, kjæreste.
Jeg er en gammel kvinne nå.
Jeg vil heller at han husker meg slik jeg var.
Hvordan vet du at han fremdeles lever?
Jeg vet ikke.
Ikke sikkert, men...
Jeg tror det.
Du skjønner, før han kom ned hit snødde det aldri.
Og etterpå gjorde det det.
Om han ikke var der oppe nå, tror jeg ikke det ville snødd.
Noen ganger kan du fremdeles ta meg i å danse i den.