Vet du hva han het?
Jeg kjente ham knapt.
Jim.
- Jim. - James.
James Hurley.
Han sa han kom fra Twin Peaks.
Han var rotløs.
Han var nok borte for lengst da Mr. Marsh kjørte ut av oppkjørselen.
Hadde han jobbet her lenge?
Mrs. Marsh ansatte ham for å reparere Jaguaren.
Jaguar...
J-A-G-G... En bil.
Hvordan møtte du ham, Mrs. Marsh?
Jaguaren til Jeffrey brøt sammen i nærheten av Wallies.
Jeg gikk for å ringe.
Han tilbød seg å hjelpe.
Greit, vi skal sjekke det. Takk skal du ha.
Og så sier vi farvel til James Hurley.
Hold opp.
Forsiktig, Evelyn.
Jeg vet ikke om jeg finner meg i en nervøs medsammensvoren.
Jeg vil bare bli ferdig med det, ok?
Hvis du sier det så, Mrs. Marsh.
James, vi kommer oss ikke ut av dette på egen hånd.
Vi kommer til å trenge hjelp.
Jeg gjorde ikke noe.
Malcolm drepte Mr. Marsh. De prøver å legge skylden på meg.
Er det noe du vil ha, Miss Hayward?
Nei. Nei, ellers takk.
Det spiller ingen rolle.
Vi kan ikke vente på at politiet får tak i oss.
- Jeg synes jeg bør ringe Ed. - Nei, ikke gjør det.
Min eneste sjanse er nok å snakke med Evelyn selv.
Hun sa at det var en felle. Kanskje hun kan si det til politiet også.
Er du sikker?
Ja.
Du ville ikke ha en sjanse. Politiet vil vente på deg.
Vi må holde oss i bevegelse.
Hun vil høre på meg. Det vet jeg.
Vil hun det?
Hvorfor?
Jeg går og ringer Ed.
Vent her.
Hei, Ed? Hei, det er Donna.
Jeg har dårlig tid, men jeg tror James er i trøbbel.
Vel, han jobbet for en dame.
Fikset bilen hennes-
- og jeg tror det har vært en ulykke, og...
Hei, hvordan står det til, Yvette?
Jeg hørte om den nye kjæresten din.
Ja, det er virkelig flott.
Flott å høre.
Fortell om ham.
- Unnskyld meg. - Hei, Frank.
Hva skulle du hjemme hos Shelly i går, Bobby?
Shelly ble nesten drept, og du lurer på hva jeg skulle der?
Hva med Leo?
Hva skulle du hjemme hos Shelly?
Nå skal du få høre.
Shelly og jeg er et par, greit?
Vi har vært sammen lenge, siden før Laura døde-
- før og etter at Leo begynte å sikle.
Bobby?
Hvor var du natten sagbruket brant?
Hva har det med saken å gjøre?
Leo forsøkte å drepe deg.
- Kanskje du skjøt ham. - Aldri i livet.
Jeg var hos Shelly den kvelden-
- fordi jeg var redd for henne.
Han skulle til å hugge meg i hodet med øks-
- da Hank Jennings skjøt ham gjennom vinduet.
- Er du sikker på at det var Hank? - Helt sikker.
Hva slags forhold hadde Hank til Leo?
Det vet da ikke jeg.
Shelly, har du noen idé om hvor Leo kan befinne seg?
Nei, det har jeg ikke.
Jeg sender et par assistenter for å passe på huset hele døgnet.
Jeg kan passe på Shelly.
Spar deg assistentene.
Bobby Briggs-
- hold kjeft.
- Du kan gå nå. - Greit.
Shelly, ikke vær redd, vi slipper deg ikke av syne.
- Takk. - Kom igjen, Shelly.
Jeg føler meg mye tryggere, gjør ikke du, Shelly?
Få deg et liv.
Mine herrer.
En tur til med Seattle-Twin Peaks-ekspressen.
Står til?
- Godt å se deg, Harry. - Ja.
- Albert. - Coop.
- Mine herrer. - Hva har du der?
Invitasjon tilbake til Twin Peaks.
Windom Earle. Ordre direkte fra Gordon Cole.
Som han så treffende sa-
- "Jeg er bekymret for Coop."
Springfield, Kansas City, Lawton, Dallas, Jackson.
Earle har sendt små pakker-
- til ulike politienheter.
Alle ser ut som brevbomber, men de viser seg å være harmløse.
Budene ble betalt med et falskt kredittkort i Windom Earles navn.
Hva var det i pakkene?
Ett klesplagg i hver.
En: Et hvitt slør, to: Et strømpebånd, tre: Et par hvite sko-
- fire: Et perlekjede, og til sist: En brudekjole.
Carolines.
Både DEA og FBI, for ikke å glemme Mississippis, Oklahomas-
- og Illinois' delstatspoliti leter etter ham.
Alle er invitert.
Men jeg tror ikke han vil danse med andre enn deg, Coop.
Omstreiferen fra kontoret døde av et knivsår som kuttet over pulsåren.
Fingeren hans pekte rett på denne sjakkbrikken.
Hvordan klarte Earle det med dødsstivheten?
Dødsstivheten går fra topp til tå.
Men etter to dager forlater den kroppen fra tå til topp.
Så han ventet til den forlot armene og fingrene-
- så de kunne flyttes over på sjakkbrettet.
Og så lekte han Zeus på kraftverket.
- Hva ble funnet? - Dette kartet.
Tapet fast under bordet.
Bra jobbet, Albert.
Han gjør trekket sitt. Helt klart.
Ja.
Coop, når det gjelder uniformen.
Ja, Albert?
Å erstatte den elegante dressen-
- med uformelle, dempede jordfarger-
- er motemessig selvmord, men tro det eller ei.
På deg funker det.
Takk, Albert.
Så du er våken.
Har du sovet godt?
Mens du sov, har jeg funnet ut alt om deg.
Leo Johnson.
Politiet vil snakke med deg så fort som mulig.
Skal vi se.
Narkotikahandel.
Brannstiftelse.
Drapsforsøk.
Familievold. Det er jeg svak for.
Vel, Leo, jeg har renset sårene dine.
Du er på bedringens vei.
Jeg har fjernet den ofte omtalte tornen fra poten din.
Leo. Løven Leo.
Så...
Jeg vil at du skal hjelpe meg-
- og adlyde meg.
Vil du gjøre det?
Visste du at i Japan på 1200-tallet-
- ble samuraiene fratatt våpnene sine.
Men de fant ut at den gamle, behandlede bambusen-
- i shakuhachi-fløyten deres kunne brukes som en utmerket batong.
Denne fløyten skaper virkelig et velbehag.
Synes du ikke?
Jeg sparte dette kjedet til en spesiell anledning-
- men du har ødelagt det.
Så...
Kom hit.
Jeg har laget litt velling til deg.
Kom igjen, Leo, spis vellingen din.
Nam-nam.
Det har gått 20 år.
Den ene dagen snakker vi om en avgangsfest-
- og den neste er vi her.
Og imellom dem: Bare en masse smerte.
Jeg prøvde å ikke tenke på det.
Jeg bare var mer og mer på kafeen-
- prøvde å få stedet til å gå rundt.
For det var alt jeg hadde.
Vi hadde åpent hver dag-
- så jeg ikke skulle trenge å ha et annet liv.
Ingen bursdager-
- ingen nasjonaldager-
- ingen jul.
Jeg gjorde hver eneste jul til en uke full av mandager.
Når det ikke gikk-
- tenkte jeg på alle gavene jeg aldri kjøpte til deg.
Aldri fikk gitt til deg.
Jeg kjøpte en gave til deg sist jul.
Det var et lisseslips med onyks og turkisstein.
Jeg gikk bort til huset ditt for å gi det til deg...
...men jeg klarte ikke å gå inn.
Jeg bare ventet.
Jeg kunne se deg gjennom vinduet.
Jeg vet ikke hvorfor jeg ikke kunne gå inn.
Beklager at jeg ikke gjorde det.
Hele denne tiden...
...skulle du ha vært i huset mitt.
I sengen min.
Det handler om framtiden nå, Ed.
Og hva vi skal gjøre med den.
Jeg vil at du skal komme bort i kveld etter at jeg stenger kafeen.
Kjøre meg hjem.
Du har rett.
Alt ligger foran oss.
Masser av tid.
Eddie?
- Eddie? - Nei, nei, nei.
Jeg kan like gjerne snakke med henne nå.
Hallo, Nadine.
Jeg kom helt til distriktsfinalen ved Knife River-
- bare for å finne ut at fly-grepet er forbudt.
Jeg ble diskvalifisert.
Andre plass, noe så gørr.
For en uflaks, hva?
Hallo, Nadine.
Jeg skylder deg en unnskyldning, Norma.
Jeg ga Hank en skikkelig omgang, og jeg er lei for det.
Men jeg trodde han skulle gjøre noe med Eddie.
Og jeg ble litt sint.
Takk.
Vet dere hva?
Jeg vet om dere.
Det er helt greit.
For da behøver jeg ikke ha dårlig samvittighet på grunn av meg og Mike.
Deg og Mike?
Jeg vil ikke snakke om det, men jeg må bare si-
- det er virkelig alvor.
Så bare gjør hva dere vil.
Alt sammen er helt greit.
Det er det.
Josie...
Dette er alvor.
Seattle-politiet vil ha svar, og jeg er nødt til å fortelle dem et eller annet.
De vet at du hadde noe med Jonathan å gjøre.
Hvordan døde han?
Han ble skutt tre ganger i bakhodet.
Josie...
Hvis du noen gang skal si sannheten...
...er dette et ideelt tidspunkt.
Jeg tror jeg henter litt mer kaffe.
Er det deg, Pete?
- Ja. Cooper? - Ja.
Jeg var på renseriet-
- og Jeanie Pombelek sto bak disken.
Hun kan ikke et ord engelsk.
Null og niks.
Hun er fra Budapest.
Vi bare sto der og så på hverandre-
- som to trestokker.
Hvem er alt dette sitt, Pete?
Catherine sliter henne helt ut.
- Trenger du hjelp? - Så jeg sa...
...jeg kunne dra til renseriet og hente klærne til Josie.
De eneste ungarske ordene jeg kan, er paprika og gulasj.
Det tok meg 20 minutter å få tak i dette.
Jeg må ta den. Hjelp meg litt.
Hallo.
Et øyeblikk.
- Det er til Josie. Er hun her? - Hun er i det andre rommet, Pete.
- Hallo. - Josie.
Det er Thomas.
Det var fint jeg fant deg.
Jeg lurte på vi kunne treffes.
Har du hørt hva som skjedde med Jonathan?
Skrekkelig.
Velkommen til Twin Peaks, Mr. Eckhardt.
Hun har stukket tilbake til Catherine Martell.
Jeg er så skuffet.
Så jeg spurte Stonewall Jackson hva han vil gjøre-
- etter at vi har jaget yankeene opp til Canada.
Følge etter dem, sa han.
Jeg vil bli hertug av Montreal.
Å, den Stonewall.
En gang spurte jeg ham-
- hva han syntes jeg burde gjøre med Lincoln.
Han svarte at gamle, gode Abe var omtrent like nyttig-
- som en spyttebakke-vasker i et horehus.
Rolig, Traveller.
Hva synes du, dr. Jacoby?
Å slippe ham ut i samfunnet ser ikke ut til å ha hjulpet.
Du må innrømme at han er litt artig nå.
Hva feiler det deg? Det er faren min, broren din.
Vi kan ikke la ham være slik.
Kjære Audrey.
Det er visse fordeler ved å la ham være gal.
Hver eneste mann, kvinne og barn, sa han...
Du vet jeg også ble lei meg, Audrey-
- men det finnes både hjemlige og internasjonale prosjekter-
- som jeg kan få jobbe med.
Den enes død, den annens brød.
Jeg skal si deg noe, onkel Jerry.
Vi lar ham være slik, og jeg blir testamentfullbyrder.
Audrey, det er litt mer innviklet enn som så.
Nei, det er det ikke. Jeg har lest testamentet hans, Jerry.
Hvis faren min blir umyndiggjort, tilfaller alt meg når jeg er gammel nok.
Og jeg er gammel nok, Jer, og han er umyndig.
Uansett får jeg det som jeg vil.
Og det eneste prosjektet du vil jobbe med-
- er å selge listovner på det lokale hentesalget.
Det som har skjedd med ham, er en tragedie.
Det er en tragedie, Jer.
Dr. Jacoby, jeg vil at du skal bringe faren min tilbake.
- Til kontoret? - Oppstilling, på stedet hvil!
Til virkeligheten.
Jeg tror det er på tide vi iverksetter det siste slaget.
Beklager at jeg er sen, noen prøvde å stjele jakken.
Men gamle Stonewall har forlatt meg nå-
- meiet ned i en skur av yankee-kuler.
Han døde alene-
- uten lindring fra meg.
Gutt.
Kom hit.
Du vet hva jeg vil høre. Hel om.
Dixie. Dixie!
Fremad marsj.
Jeg skulle ønske jeg var i bomullens rike
Der gamle skikker holdes ved like
Se bort, se bort, se bort Dixie land
Jeg skulle...
Mrs. Marsh?
Jeg er Donna, en venn av James.
Jeg husker deg.
Gi henne en drink.
Med en liten paraply i.
Kom igjen, kjære deg. Bare sett deg.
- Hvorfor gjør du dette mot James? - Hvorfor ikke?
Fordi han er et godt menneske.
Han var god til to ting:
Bilen og meg.
Skjønner du ikke? Jeg snakker om livene våre.
Livet. Livet blir rosenrødt bare dere kommer ut av en dum, liten knipe.
Kanskje.
Kanskje ikke.
Kom igjen om et par år-
- når hele livet ditt er noe dritt.
Du liker virkelig å få alt til å høres meningsløst og tåpelig ut.
Hvis det finnes noen grunn til å kare seg opp av denne ursuppa-
- ville jeg visst om det, tro meg.
Ville du det?
Her er vi jo. Bilen venter, Mrs. Marsh.
Sett deg inn.
Jeg beklager det med vennen din. Det er ikke noe du kan gjøre.
Så hvorfor drar ikke du tilbake til den lille byen din-
- i visshet om at hvis jeg noensinne ser deg her igjen-
- dreper jeg deg.
Ikke gjør det mot ham, vær så snill.
Vær så snill.
Coop, se på dette.
Vikunja-tråden fra kåpen til Josie.
Spor funnet på gulvet utenfor rommet ditt.
Er de fra samme kåpe?
La meg si det slik: Enten var det Josie Packard som skjøt-
- eller så låner hun vintertøyet sitt til feil personer.
- Det er en perfekt match. - Hva med hanskene?
Undersøkes for kruttmerker. Jeg får resultatene i morgen tidlig.
Fra drapsavdelingen i Seattle?
Lokalpolitiet er på utkikk etter en vakker, asiatisk kvinne-
- sent i 20-årene, i forbindelse med drapet på en viss Jonathan Kumaqai.
Han har et Interpol-rulleblad like langt som armen din-
- og tre hull i bakhodet.
Jeg vedder på at kulene vil stemme overens med de vi tok fra vesten din.
Jeg håper det ikke er Josie, for Harrys skyld.
Coop, som du vet har Truman og jeg hatt våre uenigheter.
Men han har hjerte på rett sted, om ikke annet.
Og jeg har en viss sympati for de trauste og trege.
- Hva er poenget ditt, Albert? - Oppriktig talt?
Vær så god.
Sheriffen har et alvorlig problem med kjæresten sin.
Albert-
- ikke et ord før vi er sikre.
Coop.
Vår N.N. Har et navn-
- Erik Powell. På gjennomreise. Tidligere i handelsflåten, i følge avtrykkene.
Powell?
Ja, sier det deg noe?
Powell var pikenavnet til Caroline.
Tror du han er en slektning?
Nei. Earle spiller etter sine egne regler.
Hvert eneste trekk er et budskap.
Det at han valgte navnet Powell-
- sier meg at han ikke har glemt noe av det som skjedde.
Så hver gang han fjerner en brikke fra brettet...
...er det noen som dør.
Jeg kommer aldri til å vinne, Harry.
Coop, hvis du har bruk for en sjakkekspert-
- har vi en av de beste her i byen.
Sjakkmatt.
Og matt.
Jeg imponert.
Jeg kan takke den store Jose Raoul Capablanca for alt.
Hvis det er sjakkbrett i himmelen-
- sitter Jose rett ved siden av Gud.
- Doc? - Det går rundt for meg.
En vakker dag.
Pete, jeg trenger hjelp.
Jeg spiller et svært viktig parti sjakk.
Det er alt jeg kan si.
Men jeg vil gjerne sette motstanderen i patt-
- og miste så få brikker som mulig. Ingen, hvis det går an.
Vel, agent Cooper, det skal være meg en glede.
Takk skal du ha, Pete.
Det finnes ikke mange gode spillere her omkring.
ADGANG FORBUDT
- Hei. - Shelly.
Det var vondt å høre om det som skjedde.
Hvordan går det med deg?
Ikke så bra.
Jeg ville komme med en gang-
- men nå som Hank ikke er her, er det et galehus.
Trenger du hjelp?
Jeg føler meg trygg her, Norma.
Tuller du?
Det har ikke vært det samme uten deg.
Når kan du begynne?
- Nå? - Flott. Velkommen tilbake.
Tusen takk.
Norma?
- Hei, Shelly. - Hei.
Unnskyld. Jeg må snakke litt med deg.
Det er noe du bør vite.
Hank er snart klar til å forlate sykehuset.
Hva med bruddet på prøveløslatelsen?
Harry, denne gangen vil jeg ikke ta ham tilbake.
Ikke vær redd, han kommer ikke tilbake. Hank skal i fengsel.
Vi kommer til å sikte ham for drapsforsøk på Leo Johnson-
- i tillegg til brudd på prøveløslatelse.
Hank kommer til å være lenge borte.
Bra.
Mr. Eckhardt, velkommen.
Josie, hjelp gjesten vår med frakken.
Jeg må innrømme at jeg ble litt overrasket over invitasjonen din.
Nyheter sprer seg raskt i Twin Peaks.
Jeg tenkte det passet seg å spise middag med min brors forretningsrival.
Litt vin, Josie.
Broren din hadde ikke alltid vært en rival. Vi var venner.
- Men vennskapet surnet. - Dessverre.
Forretningsmenn får ofte problemer i privatlivet-
- når de blir mer opptatt av det store bildet.
Er du en kunster? Vinen, Josie?
En slags. Det var broren din også.
Jeg undres, Mr. Eckhardt.
Da du fikk ham drept, var det for kunst eller penger?
- Ikke bare stå der, Josie, skjenk i. - Kall meg Thomas. Som broren din.
Thomas. Vi tar forretten nå, Josie.
Man dreper ikke for kunst eller penger.
Det er varer som er lett tapt og like lett vunnet.
Men man, eller rettere sagt jeg, kan drepe for kjærlighet.
- Elsket du henne så høyt? - Ja.
Josie har noen utrolige hender.
Hver eneste finger er nydelig.
Det husker jeg.
Hva skal vi gjøre med henne?
Det ville være synd om du dro herfra tomhendt.
Jeg vil selvsagt savne hennes blide åsyn.
Vi har blitt bestevenner.
To jenter som skravler over en kopp te.
Kanskje du kan skaffe deg et kjæledyr.
En katt eller hund.
Hvis du får henne, hva får jeg til gjengjeld?
Hvordan kan jeg sette en pris på noe så kostbart?
Kan du ikke prøve?
Jo.
Josie?
Thomas og jeg tar hovedretten nå.
Hvorfor gjorde du det?
Jeg har tenkt gjennom saken.
- Jeg skjønner deg ikke. - James, du er ikke trygg her.
- Hvis Malcolm ser deg... - Var det for pengenes skyld?
Var det det? Nei, nå har jeg det.
Det var Malcolm. Han fikk deg til å gjøre det, ikke sant?
Du bør fortelle meg noe, Evelyn. For jeg er helt forvirret.
Jeg vil bare vite hvorfor du gjorde dette mot meg.
James.
Hva hadde du ventet deg? En unnskyldning? Et skjult hjerte av gull?
Jeg gjorde alt sammen, James.
Jeg fant deg, jeg lokket deg hit, og jeg holdt deg her-
- mens Malcolm planla et fint, lite opplegg.
- Hvorfor? - For pengene.
På grunn av frykt.
Fordi jeg hadde lyst til å gjøre det.
Det var ikke det du ville høre, var det vel, James?
Sannheten gjør vondt, ikke sant?
James, du er et godt og ærlig menneske.
Det er ikke jeg.
Men det betyr ikke at det ikke var stunder-
- da jeg virkelig ville ha deg her.
Ikke på grunn av Malcolm-
- eller pengene, men for min egen skyld.
På grunn av den gode og ærlige smaken av deg.
Jeg liker smaken av deg også.
Malcolm, hva har du gjort? James, James, du skadet ham.
Han brøt seg inn-
- han var sint, han var gæren-
Han drepte Jeffrey og kom tilbake for å drepe deg.
En stakkars, forsvarsløs liten enke.
Men du hadde ventet ham, Evelyn.
Du tok pistolen-
- og du skjøt James.
Du skjøt ham til han døde.
- General Lee. - Ptro.
Velkommen til vår ringe hest... Hjem, general Lee.
- Takk. Og De er? - Scarlett McLean.
Og dette er min far...
Dette er min far.
Wilmer McLean til tjeneste.
Jeg er beæret over å stifte Deres meget hyggelige bekjentskap.
Hvorfor er De bevæpnet med mitt sverd, sir?
Jeg liker sverdet, Deres Nåde.
- Takk, far. Takk skal du ha. - Hvor er general Grant?
General Grant kommer, Deres Nåde, det vet jeg.
General Grant.
General Lee.
Sir, vi møttes under Mexico-krigen. Husker De det?
Jeg har kommet for å oppgi Nordstatene.
Mexico-krigen, sir. Husker De det?
Å, ja da. Det var en fin krig, kan jeg huske.
Sludder. Alle kriger er det reneste vanvidd.
Forkledd som patriotiske tiltak av politikere-
- som er for gamle eller for feige til å delta i dem.
- Nei, sir, jeg liker ikke kriger. - Ikke jeg heller.
- Og enda mindre politikere. - Amen.
Men når det gjelder dem som kjemper-
- de har min evige respekt og sympati.
Greit, general, nok av dette ørkesløse snakket.
Mine vilkår-
- nordstatsoffiserer får beholde sine våpen-
- og andre eiendeler.
Offiserer og menige som gjør krav på å eie egne hester får beholde dem også.
Og offiserer og menige får fritt returnere hjem-
- uten å bli plaget av konføderale myndigheter.
- Jeg overgir meg. - Selvfølgelig gjør De det.
Bestemmelsene.
- Her, Deres Nåde, bestemmelsene. - Sir.
Bestemmelsene, sir.
- De skal undertegne, general Grant. - Å, ja.
Og får jeg legge til at De har vært en tapper og edelmodig motstander.
Jeg trodde Nordstatene vant borgerkrigen?
Ben?
Ben.
Pappa.
- Ben? Ben? - Pappa?
Gi ham litt plass.
Hvor er jeg?
- Hvor er jeg? - Twin Peaks, Ben.
Jeg hadde en merkelig drøm.
Og du var der.
Og du, og du.
Det var utrolig.
Og det var en krig.
Og jeg var general...
General Robert E. Lee.
Og på en eller annen måte, på tross av utrolige odds-
- vant jeg.
- Du er hjemme nå, pappa.
Ja.
- Jeg er hjemme. - Så ja, Ben.
Hvordan føler du deg? Noen ettervirkninger? Svimmelhet?
Jeg er i kjempeform.
- Jeg er... - Ja?
- Hva er det, pappa? - Hvorfor har dere slike klær på?
Så ja, Ben.
Hva? Hvorfor?
Så ja, Ben.
Ta det rolig.
Og forsiktig.
Alt må skrives med en stødig, kompromissløs hånd.
Nei, nei, nei.
Forferdelig.
Visk ut.
Så...
Prøv igjen.
Konsentrer deg.
Leo, herregud.
Her.
La meg vise deg.
Slik:
Der ser du.
Mye bedre.
Jeg er stolt av deg, Leo.
- Windom Earle. - Ja.
Windom.
Pene ord til pene jenter.
Hvem skal bli min dronning?
Dronning?
Nei. Nei.
Nei.
Slikk.
Det blir mer troverdig med avtrykkene dine på...
Nei, Malcolm, jeg kan ikke.
Bare fingeravtrykkene dine. Overlat resten til meg.
Jeg skal gjøre mitt beste for å imitere en hysterisk person.
Fem skudd, tett sammen -
- som om pistolen gikk av i hånden din.
- Flere ganger. - Nei!
Nei! James, James, James.
- Ikke skad ham mer, vær så snill. - Gi meg pistolen.
Jeg har ringt politiet. De er på vei, det nytter ikke.
- Malcolm. - Hun lyver. Gi meg pistolen.
Evelyn, ikke la ham dø, vær så snill.
- Vær så snill. - Evelyn.
Gi meg pistolen, Evelyn.
- Evelyn, gi meg pistolen. - Nei.
Evelyn. Evelyn.
Jeg klarer det ikke, Malcolm.
Da gjør jeg det.
Nei.
Han var sint-
- han var gæren.
Han drepte Jeffrey og kom tilbake for å drepe meg.
Men jeg hadde ventet ham.
Jeg tok pistolen, og jeg skjøt ham.
Jeg skjøt ham til han døde.
Caroline.
Til Miss Audrey Horne, er du snill.
Ugler?
Hun var nydelig, ikke sant?
En virkelig vakker kvinne, Caroline.
Det er pussig.
Etter så lang tid-
- etter alt som skjedde i Pittsburgh-
- elsker jeg henne ennå.
Og det vet jeg at du gjør også.
Nå, Dale, hør gode etter.
Det er ditt trekk.