Farvel, gamle Shep. Vi ses i himlen, ikke?
Her ligger min missekat. Han skriger og hyler ikke mere.
Han levede i 25 dage. Han kostede mig 50$.
Spot, en god ven. Vi elsker dig.
Biffer, Biffer, en hulens god sniffer
Indtil han døde, gjorde han os rigere
Spot, en god ven Vi elsker dig, min dreng
Dyrekirkegård
Solgt
Har du givet din læge et knus i dag?
- Endelig er vi her. - Ja.
Hvad så?
- Hvad synes du? - Det er pragtfuldt!
Vågnede du, fordi du ville se, hvordan dit hjem ser ud?
Kom her.
Mor! Far! Jeg kan se en sti.
Ellie, vær forsigtig!
Lyt til...
Mor! Far! Det gør ondt!
- Mor, far, det gør ondt! - Er du okay?
- Det gør ondt! - Hjælp mig med det her.
Er du okay?
Hej, Church.
Church.
Hun har slået hul på knæet.
- Jeg vil ikke have det stads på. - Hvor er Gage?
Nej, min ven. Ikke på den vej.
- Jeg fangede ham for dig. - Mange tak.
- Tak. Jeg er Louis Creed. - Jud Crandall.
Jeg bor på den anden side af vejen. Pas på den vej.
De pokkers lastbiler kører frem og tilbage dag og nat.
- Hvem er du, lille frøken? - Jeg er Ellen Creed.
Din far er den nye læge på universitetet, hører jeg.
Jeg tror, du bliver lykkelig som en musling her.
Er muslinger virkelig lykkelige?
Mr. Crandall, der er en sti derovre. Ved du, hvor den fører hen?
Ja, det er en god historie og en god gåtur.
Jeg tager jer med derop en dag og fortæller jer historien.
- Når I er faldet til. - Glimrende.
Undskyld, men jeg må skifte ham. Rart at møde dig.
- I lige måde. - Kom, Ellie. Giv mig en hånd.
Det hus har stået tomt for længe.
Det er pokkers godt at se folk i det igen.
Du skræmte mig fra vid og sans, Church.
Kom her.
Er det dig, Doc? Kom herop og få en øl.
- Vil du have et glas? - Nej.
Godt for dig.
Kors...
Det er en fæl vej.
Den sti, din kone nævnte...
Den vej og de lastbiler er grunden til, den findes.
- Hvor fører den hen? - Til dyrekirkegårdenen.
- Dyrekirkegården? - Det er den pokkers vej.
Den er skyld i mange dyrs død. Hunde og katte for det meste.
Min lille pige har en kat, Winston Churchill.
Vi kalder ham for Church.
Jeg ville få ham kastreret, så vandrer han ikke omkring.
Hvis den krydser vejen ofte, ender den med at være uheldig.
Jeg vil overveje det.
Doc, skål for dine knogler.
Og dine knogler.
- Jeg går nu, dr. Creed. - Okay, Missy.
- Hej, Missy. - Jeg tager dem med næste gang.
Fint. Kan du komme på mandag?
Hvor heldigt at være gift med en læge.
Bare jeg havde en læge i nærheden, med mine mavesmerter.
Jeg har aldrig været heldig. Jeg er aldrig blevet gift.
Farvel, Missy.
Mor, far, kom nu!
Vi kommer!
Parate? Lad os komme af sted.
Her er stedet.
- Hvad står der, mor? - Der står "dyrekirkegård", skat.
Det er stavet forkert, men det er, hvad der står.
Ellie, vent lidt!
Jeg sagde jo, det er en slem vej.
Den har dræbt mange kæledyr og har gjort mange børn ulykkelige.
I det mindste kom der noget godt ud af det. Dette sted.
Man kan alligevel ikke plante andet end lig her.
Hvordan kan du kalde den en god ting?
En kirkegård for kæledyr, der er blevet dræbt på vejen.
Bygget af ulykkelige børn.
De må lære om døden.
Hvorfor?
Må jeg få babyen?
Far, se! Det er en guldfisk.
Det er rigtigt, Ellie. De blev ikke alle dræbt af vejen.
Især dem fra dengang, jeg var barn.
De bliver ældre inde mod midten. Sværere at læse.
Frøken Ellen, kom herover et øjeblik.
Der begravede jeg min hund Spot, da han døde af alderdom i 1924.
Ved du, hvad en kirkegård virkelig er?
Tja... egentlig ikke.
Det er et sted, hvor de døde taler.
Nej, ikke højt.
Deres sten taler, eller afmærkningerne.
Det er ikke et uhyggeligt sted, Ellie.
Det er et sted til hvile og samtale. Vil du huske det?
Ja, sir.
- Hej, skat. - Far, hvad hvis Church dør?
Hvad hvis han dør og skal på dyrekirkegården?
Skat, Church skal nok klare sig.
Nej. Ikke til slut.
Til slut kreperer han, ikke sandt?
Han lever måske stadig, når du går i gymnasiet. Det er lang tid.
Det virker ikke sådan. Det virker som kort tid.
Jeg ville lade Church blive hundrede, men jeg laver ikke reglerne.
Hvem gør så?
Gud, velsagtens.
Men han er ikke Guds kat, han er min.
Lad Gud få sin egen kat, men ikke min.
Ikke min!
Klamt!
Jeg er bange. Hvad hvis skolen her ikke er ligesom i Chicago?
Jeg er bange, og jeg vil hjem.
Det skal nok gå, Ellie.
Jeg vil ikke have, at Church får klippet kuglerne af.
Du godeste, hvor hørte du det?
Fra Missy Dandridge. Hun siger, det er en operation.
Den vej er farligere end nogen operation.
Church bliver den samme. Næsten den samme.
Vi behøver ikke bekymre os om, om han bliver ramt af lastbiler.
- Der sker ikke Church noget. - Lover du det?
Ikke så ubeslutsom, Louis. Lov den lille pige det.
Der sker ikke Church noget.
Det lover jeg.
- Tak. - Det var så lidt.
Hvis der sker noget, mens han er bedøvet - det er usandsynligt,
men det hænder - så forklarer du hende det.
Jeg må af sted.
- Han skal have... - Klippet kuglerne af, ja.
Tak, fordi du tilføjede det farverige udtryk
til min datters ordforråd.
Ingen årsag.
- Hvordan går det med din mavepine? - Ikke bedre, ikke værre.
- Jeg kan se på det. - Det går over. Det gør det altid.
- Missy. - Frue.
Er vi stadig venner, Doc?
Jeg kyssede dig!
Hav en god første skoledag, Doc.
Hej-hej.
- Hvad skete der? - Han blev ramt af en lastbil!
- Pas på hans hoved! - Hold ham forsigtigt!
Halløj, dr. Creed.
- Hvad skete der? - Han blev ramt af en lastbil.
- Dr. Creed! - Få dem ud.
- Forsigtig! - Ud med jer, alle sammen!
Kom nu, ud med jer!
Start en hjertemonitor. Jeg skal bruge store tænger.
Ring efter en ambulance, han skal på skadestuen.
- Det nytter ikke noget. - Lad os følge reglerne. Af sted!
Jeg sagde til Rachel: "ikke så meget som en forstuvning i dag".
Jorden...
i en mands hjerte...
er stenet...
Louis.
Hvorfra kendte du mit navn?
Jeg...
kommer til dig.
Hvorfra kendte du mit navn?
Kom, Doc. Vi skal af sted.
Kom nu, Doc.
Lad mig ikke sige det to gange.
Hvorfor er du her?
Jeg vil hjælpe dig, fordi... Louis!
Fordi du prøvede at hjælpe mig.
- Kom nu, Doc. - Jeg kan ikke lide denne drøm.
Hvem sagde, at du drømte?
Dette er stedet, hvor de døde taler.
Jeg vil bare vågne.
Gå ikke videre, Doc.
Selv hvis du føler, du bliver nødt til det,
så gå ikke hen til stedet,
hvor de døde går.
Helt ærligt...
Jeg vil bare vågne.
Grænsen skal ikke krydses.
Det er ikke min skyld, at du døde.
Du var så godt som død, da du kom ind.
Jorden hinsides...
er sur.
Er du oppe, Doc?
Jeg er på vej.
Tak, sygeplejerske.
Louis, det er helt forkert.
Du skal ikke være alene i huset på Thanksgiving.
Det er en familiehøjtid.
Derfor tager du af sted med børnene uden mig.
Din far vil ikke have, jeg er medlem af jeres familie.
Jeg vil have dig i nærheden.
Jeg skal nok være i nærheden, når I kommer tilbage.
Der er opstået et problem.
Jud. Hvilket problem?
Der er en død kat på min græsplæne.
Jeg tror, det er din datters.
Ja. Det er Church.
Det gør mig ondt.
Det så heldigvis ikke ud, som om han led.
Ellie kommer til at lide.
Giv mig den.
Hvad vil du gøre med den?
Lægge ham i garagen. Jeg begraver ham i morgen tidlig.
Vil du sige det til Ellie?
Det må jeg lige gruble over.
Måske siger jeg bare, at jeg ikke har set den pokkers kat.
Jeg vil ikke ødelægge hendes ferie. Eller Rachels.
Måske er der en bedre udvej.
Planter vi ham på ydersiden af cirklen, eller begynder vi en ny?
Stedet, vi skal hen til, er på den anden side.
Det kan vi ikke klatre over. Vi brækker halsen.
Nej, jeg har klatret over et par gange.
Jeg ved, hvor man skal træde.
Bare følg efter mig.
Træd forsigtigt.
Kig ikke ned. Og ikke stoppe.
Hvis du stopper, falder du helt sikkert ned.
Bare ikke stoppe, og...
Og ikke kigge ned. Godt.
- Er du okay? - Ja.
Jeg mistede lige min optimisme i et øjeblik.
Nu er der ikke langt igen.
Hvad er det?
Bare en lom.
- Okay. - Nu er vi der snart.
Bare lidt denne vej.
- Vi er der næsten. - Det bliver du ved med at sige.
Denne gang mener jeg det.
Hvad er det for et sted?
Det var deres gravplads.
- Hvis gravplads? - Micmac-indianernes.
Jeg tog dig med hertil, så du kan begrave Ellens kat.
Hvorfor, for Guds skyld?
- Hvorfor, Jud? - Jeg havde mine grunde.
Jorden er tynd.
Men du klarer det.
Jeg sætter mig derover og ryger.
Jeg ville gerne hjælpe, men du må gøre det selv.
Man skal begrave sine egne.
Når du taler med dem...
Så ikke ét ord om, hvad vi gjorde her til aften.
Hvad gjorde vi her til aften?
Det, vi gjorde, Louis, var en hemmelig ting.
Kvinder skulle ellers være gode til at holde på hemmeligheder.
Men enhver kvinde vil fortælle dig,
hun aldrig har set ind i en mands hjerte.
Jorden i en mands hjerte er stenet, Louis.
Ligesom jorden på den gamle Micmac-gravplads.
- Hos Goldman. - Hej, Dory. Det er Louis.
- Vil du tale med din datter? - Ja, det ville være skønt.
- Hej, far! - Hej, skat.
Hvordan går det i Chicagoland?
Mormor og morfar gav mig mange flotte ting. Hvordan har Church det?
Savner han mig?
Han har det sikkert fint, Ellie. Jeg har ikke set ham her til aften.
Sæt ham ned i kælderen,
så han ikke løber ud på vejen.
Og kys ham godnat fra mig.
Bvadr! Kys din egen kat.
- Vil du tale med Gage? - Ja.
Hej, far. Jeg elsker dig.
Kors!
Der er mad, Church.
Mad.
Kom, Church. Der er mad.
Kom, Church.
Gud... Jeg nægter at tro det.
Du stinker, Church.
Vent lige lidt...
Gud, han har gnavet sig ud.
Gud i himlen!
Pokkers!
Jeg prøvede at fortælle mig selv, jeg begravede ham levende.
Jeg er ikke dyrlæge.
- Det var mørkt. - Det var det søreme.
Men hans hoved snurrede, som om det var fyldt med kuglelejer.
Da du flyttede ham, hev han frosten med op.
Det lød som en konvolut, der blev flået op.
Det gør levende ting ikke.
Man holder kun op med at smelte frosten under sit leje,
når man er død.
Jeg er vist ved at blive skør.
Det var en kludekræmmer, der fortalte mig om stedet.
Han var halvt micmacer.
Han kendte mine følelser over for Spot.
Spot var blevet fanget i pigtråd. Sårene blev betændte.
Da han døde, troede jeg, at jeg skulle dø.
Kludekræmmeren gjorde for mig, hvad jeg gjorde for dig i går.
Men jeg var ikke alene, da Spot kom tilbage.
Min mor var sammen med mig.
Man kunne stadig se mærkerne fra pigtråden.
Jud, kom og hent din hund!
Han stinker af den jord, du begravede ham i!
Spot kom tilbage.
Han blev aldrig den samme hund, som jeg kendte.
Da han døde om natten for anden gang,
begravede jeg ham på dyrekirkegården,
hvor hans knogler stadig er.
En mand ved ikke altid, hvorfor han gør ting.
Jeg gjorde det, fordi Ellie ikke kan bære at miste sit kæledyr.
Med tiden vil hun lære, hvad døden virkelig er,
der hvor smerten stopper, og de gode minder begynder.
Har nogen begravet et menneske deroppe?
Gud i himlen, nej! Hvem ville dog gøre det?
Hvordan fanden kom du herind?
Ud!
Farvel, Ellie. Pas på trinnet.
- Far! - Hej, pusser. Kom her.
Hej, far.
Far, har Church det godt?
Ja, det tror jeg.
Han sov på verandaen, da jeg gik.
Jeg drømte om ham.
Jeg drømte, han blev ramt af en bil,
og at du og Mr. Crandall begravede ham på dyrekirkegården.
- Det var en skør drøm, ikke? - Har han det virkelig godt?
Ja.
- Hej, skat. - Vil du tage din søn, Doc?
Du lugter dårligt.
Kan katte blive vasket?
Ja, men så skal de på dyresalon, og det er temmelig dyrt.
Jeg er ligeglad. Jeg sparer sammen og betaler for det.
Church lugter dårligt.
Jeg skal nok betale.
- Jeg hader den lugt. - Ja. Jeg hader den også.
Jeg er sikker på, jeg har kræft. Jeg kan ikke se smerten i øjnene.
Lad Herren velsigne dig og beholde dig.
Lad Herrens ansigt skinne på dig og trøste dig
og løfte dig op og give dig fred. Amen.
- Har Rachel det ikke godt? - Hun har lidt influenza.
Hun ligger i sengen. Hun har kastet op, siden Missy Dandridge...
Så er det nok, Ellie.
Stakkels Missy. Jeg fatter ikke, hvorfor Gud tager en som hende,
der burde have mange år foran sig,
og lader en gammel vissenpind som mig leve videre.
Min far havde et ordsprog.
Gud ser sandheden... men venter.
- Hvordan har din kat det? - Det er Ellies kat.
Nej. Nu er det din kat.
...flere delfiner har trukket sig i land eller er strandet
langs Maines kyst. Videnskabsmændene ved ikke hvorfor.
- Hvad er der, pusser? - Tror du, Missy kom i himlen?
Vil du tale om det?
- Tror du, Missy er i himlen? - Det ved jeg ikke.
Folk tror på alle mulige ting.
Nogle tror på himlen eller helvede. Nogle tror, vi kommer igen som børn.
Og nogle tror blot, vi går ud.
Som en flamme i vinden.
Tror du det?
Nej. Jeg tror, vi lever videre.
- Ja, det tror jeg på. - Du tror på det.
Giv mig et kys.
Jeg hørte dig og Ellie.
Det tænkte jeg nok. Jeg ved, du ikke bryder dig om emnet.
Jeg bliver bare bange.
Og du kender mig...
Når jeg bliver bange, går jeg i forsvarsposition.
Bange for hvad? At dø?
- Min søster Zelda... - Jeg ved det. Hun døde.
Meningitis.
Hun lå i det bageste soveværelse som en smudsig hemmelighed.
Min søster døde i det soveværelse, og det var lige, hvad hun var:
En smudsig hemmelighed.
Jeg måtte made hende. Jeg hadede det, men jeg gjorde det.
Vi ønskede, hun ville dø.
Ikke, fordi hun ikke længere ville føle smerte.
Det var, så vi ikke længere ville føle smerte.
Hun begyndte at ligne et monster.
Selv nu vågner jeg og tænker: "Er Zelda død endnu?"
"Er hun?"
Mine forældre var ude, da hun døde.
Rachel!
Hun begyndte at...
Hun fik krampetrækninger, og jeg tænkte:
"Åh, Gud, hun bliver kvalt. Zelda bliver kvalt!"
De kommer hjem og siger, at jeg myrdede hende.
"De vil sige: 'Du hadede hende, Rachel,"' og det var sandt.
"De vil sige: 'Du ønskede hende død,"' og det var også sandt.
Og så døde hun.
Jeg løb ud af huset og skreg: "Zelda er død!"
Naboerne kom ud og kiggede...
De troede, jeg græd.
Men ved du hvad?
Jeg tror måske...
at jeg grinede.
Hvis du gjorde, så hylder jeg dig.
Nu har jeg en grund mere til ikke at kunne lide dine forældre.
Du skulle aldrig have været alene med hende.
Hvor var hendes sygeplejerske?
De gik ud, og lod deres 8-årige barn
passe sin døende søster, som sandsynligvis var sindssyg.
- Hvor skal du hen? - Hente dig en Valium.
- Du ved, jeg ikke tager... - I aften gør du.
Se!
- Far flyver med dragen! - Mor, se!
- Der flyver den! - Sådan, Louis.
- Kom så, far! - Højere! Den skal højere op!
- Louis, lad Gage gøre det. - Værsgo, min ven.
- Du flyver den. - Der er dragen.
Gage flyver den. Har du den?
- Må jeg flyve den nu? - Lad Gage blive færdig.
- Vi fik den. - Ja.
Du flyver den. Løb bare af sted.
- Gage flyver den. - Jeg flyver den.
Dragen kommer højt op!
Den slap væk fra ham, det fæhoved!
Jeg gav slip på den.
- Far, må jeg flyve den nu? - Okay. Lige et øjeblik.
Jeg vil flyve den.
- Far, det er min tur nu. - Okay. Lige et øjeblik.
- Lad ham ikke gå ud på vejen! - Tag ham, Louis. Tag babyen!
Tag babyen!
Nej!
Det beroligende middel virkede endelig. Rachel sover.
Jeg vil ind på mit eget værelse.
Jeg kan ikke sove sammen med mor. Hun stjæler hele tiden dynen.
Ellie, hvad har du der?
Hvad har du der? Lad mig se.
Må jeg se?
Hvor er det sødt. Du skubber ham i vognen.
Det kunne han sikkert godt lide.
Jeg vil have dette billede på mig,
indtil Gud lader Gage komme igen.
- Sådan noget gør Gud ikke. - Han kan, hvis Han vil.
Jeg må passe på hans ting, mens vi venter på ham.
Jeg har dette billede, og jeg vil sidde i hans stol...
Tag dig godt af din lille pige. Hun behøver dig.
Jeg vidste, der ville ske uheld. Da I blev gift, sagde jeg til hende:
"Du vil føle mere sorg, end du kan klare." Se nu bare.
Jeg håber, du rådner op i helvede! Hvor var du, da han legede på vejen?
Din store lort! Barnemorder!
Far!
Hold op!
Dit møgsvin! Hvor vover du?
Hvad er der galt med dig?
Det er din søns begravelse. Tag dig sammen!
Godnat, Ellie.
Godnat, far.
Far?
Gud kunne lave det om, hvis Han ville, ikke sandt?
Hvis Han virkelig ville?
Kan jeg tro på det?
Ja, det kan du vel.
Godnat, Ellie.
Skrid, hårbold!
Jud, jeg begravede min søn i dag.
Jeg er meget træt. Gad vide, om vi kunne...
De tanker bør du ikke have, Louis.
Jeg tænker på at gå i seng.
Jeg er ansvarlig for mere smerte i dit hjerte,
end du burde have i aften.
Måske er jeg endda ansvarlig for din søns død.
Hvad?
Jud, du vrøvler.
Du tænker på at lægge ham derop.
Benægt ikke, tanken har strejfet dig.
Du spurgte mig...
om nogen havde begravet et menneske oppe på Micmac-gravpladsen.
Jeg løj, da jeg sagde nej.
Det er sket før.
Det, du tænker på, er sket før.
Han var en lokal dreng.
Det var hen imod slutningen af anden verdenskrig.
Hans navn var Timmy Baterman.
Han blev dræbt på vej hjem fra anden verdenskrig.
Hans far, Bill Baterman, var så lammet af sorg,
at han begravede sin søn deroppe,
før han havde mulighed for at kende hele sandheden.
Sig mig, Jud:
Hvad er hele sandheden?
At døden nogle gange er bedst.
Personen, man lægger derop, er ikke personen, som kommer igen.
Det ligner måske den person, men det er ikke den person.
For det, der lever i jorden på den anden side af dyrekirkegården...
er slet ikke menneskeligt.
Det var fire eller fem dage efter Timmys begravelse,
at Margie Washburn så Timmy
gå op ad gaden mod Yorkies udlejningsforretning.
Som tiden gik så mange mennesker Timmy gå frem og tilbage.
Men det var Margie, der kom til os mænd
og sagde, det måtte stoppes!
Hun vidste, det var en vederstyggelighed.
Så vi mænd talte det igennem.
Vi tog over til Batermans hus for at ordne det.
På den ene eller anden måde.
Han skal brænde op!
Du ødelægger huset! Timmy, hold op!
- Stedet skal stå i flammer. - Gå!
Kom ud, mens du stadig kan, Bill!
- Kom med dåserne! - Øjeblik, venner.
Han er et monster, Bill!
Lad os være! Han er min søn!
- Kom, Timmy, lad os komme ud! - Elsker døden. Hader at leve.
Kom, min søn!
Elsker døden. Hader at leve!
Louis, nogle gange er døden bedst. Det vidste indianerne.
De holdt op med at bruge gravpladsen, og jorden blev sur.
Gør det ikke. Stedet får hold i dig.
Det er et ondt sted.
Nogle gange er døden bedst.
Er du med, Louis? Forstår du det?
Du fortæller mig, at stedet vidste, Gage ville dø?
Jeg siger...
at stedet måske fik Gage til at dø,
fordi jeg viste dig kraften.
Måske myrdede jeg din søn, Louis!
Det kunne være begyndelsen på at forbedre forholdet til dine forældre.
Hvis der ikke kommer noget godt ud af Gages død, så tror jeg...
- Jeg vil ikke til Chicago. - Hvorfor ikke, skat?
- Jeg havde mareridt i nat. - Om hvad?
Om far... og Gage...
og en ved navn Paxcow.
I må hellere smutte, ellers når I ikke båden.
Undskyld. Hvad kan jeg sige? Jeg gik fra forstanden.
Vi gik alle fra forstanden.
- Pas godt på din mor. - Tag med!
Jeg kommer om tre eller fire dage.
Bebe, far. Jeg er bange.
- Alting skal nok gå. - Sværger du?
Jeg sværger.
Kom, Ellie. Lad os gå.
Det er forkert.
Det, der skete for dig, er forkert.
Husk på, Doc...
Grænsen...
skal ikke krydses.
Jorden er sur!
Hvis det ikke virker...
Hvis han kommer tilbage...
og han er ligesom, Jud sagde, Timmy Baterman var...
så lægger jeg ham i graven igen.
Så behøver de ikke vide det.
Rachel og Ellie behøver aldrig få det at vide.
Mor.
Mor!
Skat, du havde bare mareridt.
Det var ikke en drøm. Det var Paxcow!
Paxcow siger, at far vil gøre noget rigtig slemt.
Hvem er Paxcow? Er han en bøhmand?
Han er et godt spøgelse.
Han blev sendt for at advare os.
Han siger, han var tæt på far,
fordi de var sammen, da hans sjæl løs... løs...
Jeg kan ikke huske det!
Spøgelser findes ikke.
Sov nu, og glem alt det sludder. Hører du?
Vil du ikke nok ringe og sikre dig, far er okay?
Selvfølgelig.
- Paxcow? Jeg kender det navn. - Pascow.
Sagde hun Pascow?
Han prøvede at hjælpe mig, fordi far hjalp ham,
da hans sjæl løs... løs...
Løsgjorde sig.
Jeg får dig op, sønnike.
Han er ikke hjemme.
Han er sikkert ude og hente en hamburger eller en grillkylling.
Du ved, hvordan mænd er, når de er alene.
Jud, det er Rachel Creed. Jeg ringer fra Chicago.
Chicago? Er Louis sammen med dig?
Nej. Vi skal være her et stykke tid,
og han behøvede et par dage til at afslutte alting.
- Jeg tænkte, han nok var hos dig. - Nej.
Hvis han kommer forbi, siger jeg, han skal ringe.
- Lad være. Jeg kommer hjem. - Rachel, nej!
- Lad være. - Jeg er nødt til det. Farvel.
Du har trådt i spinaten, gamle fjols.
Du må gøre det godt igen.
Alting bliver godt igen.
Jeg sværger på, det bliver godt igen.
Jeg kommer efter dig, Rachel.
Og denne gang...
får jeg ram på dig.
Gage og jeg...
får ram på dig.
Fordi du lod os dø!
Godaften igen. Vi har haft stærk medvind,
og vi forventer at ankomme til Bostons Logan lufthavn til tiden.
Gudskelov.
Undskyld.
Lad være med det.
- Få den til at vente. - Det kan jeg ikke!
Okay, jeg ringer til piloten.
Jeg stopper ikke, Gage.
Jeg vil ikke se ned.
Undskyld. Vi har haft travlt. Jeg har ingen.
Hvad med den Aries K? Den med ridsen.
Jeg har en Aries K.
Den er lidt ramponeret, der er en lang ridse på siden.
Den tager jeg.
Okay. Kreditkort og et kørekort.
Ser du det?
Det er ren fantasi.
- Hvad nu? - Den prøver at stoppe dig.
Hører du mig? Den prøver at stoppe dig!
Er der nogen?
Kom tilbage til mig, Gage.
Kom tilbage til os.
Stop!
- Hop ind, skat. - Tak.
Du godeste...
Hvem her?
Lad os lege gemmeleg.
Leger du med mig?
Kom frit frem!
Jeg har noget til dig.
Hvor kom du fra?
Mange tak.
Ingen årsag.
Jeg fik ingen bøde, så det var så lidt.
Hvad end dine problemer er, så håber jeg, de løser sig.
Her slutter turen for mig. Jeg må ikke komme med længere.
Jeg er sikker på, alting vil gå godt.
Det er jeg ikke.
Rachel!
Er du deroppe?
Rachel? Er det dig?
Jeg er kommet tilbage efter dig.
Jeg vil forvride din ryg ligesom min,
så du aldrig stiger ud af sengen igen!
Du stiger aldrig ud af sengen igen!
Jeg har noget til dig, mor.
Åh, Gud.
- Hallo. - Hallo, Louis.
Det er Irwin. Jeg ville sikre mig, Rachel kom godt hjem.
- Er du der? - Ja.
- Kom hun godt hjem? - Ja. Hun har det fint.
Giv hende røret, så kan hun tale med Ellie.
Ellie er bekymret for sin mor.
Hun er næsten hysterisk.
- Rachel sover. - Så væk hende.
Ellie drømte, hendes mor var død.
Irwin, jeg kan ikke tale med dig nu.
Irwin, jeg kan ikke tale med dig nu!
Jeg er hos Jud, far. Kommer du over og leger med mig?
Først legede jeg med Jud.
Så kom mor, og jeg legede med mor.
Vil du lege, far? Vi havde det herligt.
Nu vil jeg lege med dig.
Hvad gjorde du?
Hej, Church.
Vil du have noget ædelse, Church?
Tag dig ikke af mig.
Spis, mens du kan.
Sådan.
I dag er det Thanksgiving for katte.
Men kun...
hvis de kom tilbage fra de døde.
Læg dig bare ned.
Leg død!
Vær død!
Gage, hvad har du gjort?
Jeg forskrækkede dig, ikke?
Hej, far. Nu vil jeg lege med dig.
Okay, Gage.
Lad os lege.
Far.
Kom her.
Det er uretfærdigt.
Uretfærdigt!
Du må undskylde, Louis.
Gør det ikke værre. Lad være!
Jeg ventede for længe med Gage.
Med Rachel... Det vil virke denne gang!
For hun er lige død. Hun døde for kort tid siden.
Lad nu være, Louis!
Nej!
Det skal nok gå, Rachel.
Det lover jeg.
Jorden i en mands hjerte er stenet, Louis.
En mand gror, hvad han kan, og så passer han det.
Man ejer det, man køber.
Og det, man ejer...
vender altid tilbage.
Skat.
Danish