Ha det, Shep. Vi ses i himmelen, ok?
Her er pusen uten plager Ikke mer leven, lek og renn
Han levde kun i 25 dager Han kostet 50 spenn
Spot, en fin kamerat. Vi elsker deg.
Biffer, Biffer En storslagen sniffer
Inntil han døde Beriket han livet
Spot, en fin kamerat Vi elsker deg, gutt
Dyre gravlunn
Solgt Til salgs
Har du gitt legen din en klem i dag?
- Omsider framme. - Ja.
Så?
- Hva synes du? - Det er fantastisk!
Har du bestemt deg for å våkne opp og se på huset vårt?
Kom her.
Mamma! Pappa! Jeg ser en sti.
Ellie, vær forsiktig!
Hør på...
Mamma! Pappa! Det gjør vondt!
- Mamma! Pappa! Det gjør vondt! - Er du ok?
- Det gjør vondt! - Hjelp meg med dette.
Er du ok?
Hei, Church.
Church.
Hun skrubbet opp kneet.
- Jeg vil ikke ha det som svir. - Hvor er Gage?
Nei, lille venn. Ikke i veien.
- Jeg kapret ham for deg, frue. - Takk skal du ha.
- Tusen takk. Jeg er Louis Creed. - Jud Crandall.
Jeg bor tvers over veien. Pass på den veien.
De pokkers bilene raser forbi dag og natt.
- Og hvem er så du, lille frøken? - Jeg heter Ellen Creed.
Faren din er den nye legen på høyskolen, hører jeg.
Jeg tror dere blir glade som østers her.
Er østers virkelig glade?
Mr. Crandall, det er en sti der borte. Vet du hvor den går?
Ja, det er en god historie, og en fin tur.
Jeg tar dere med opp en dag, og forteller historien.
- Etter at dere har flyttet inn. - Flott.
Unnskyld, jeg må skifte på ungen. Hyggelig å hilse på.
- Det samme. - Kom igjen, Ellie, hånden.
Huset har stått tomt for lenge.
Det er godt å se folk der igjen.
Du skremte vettet av meg, Church.
Kom her.
Er det deg, Doc? Kom og ta en øl.
- Trenger du glass? - Nei.
Godt for deg.
Jøsses...
Det er en slem vei, det der.
Den stien kona di nevnte...
Veien og lastebilene er hovedgrunnen til at den er der.
- Hvor fører den? - Dyregravlunden.
- Dyregravlunden? - Det er den fordømte veien.
Den tar knekken på mange dyr. Hunder og katter, for det meste.
Datteren min har en katt, Winston Churchill.
Vi kaller ham bare Church.
Jeg ville ha kastrert ham. En kastrert katt holder seg mer i ro.
Hvis den krysser veien ofte, vil lykken svikte.
Jeg tar det til etterretning.
I mellomtiden, Doc, skål for helsa.
Ja, for deg også.
- Jeg går nå, dr. Creed. - Ok, Missy, takk.
- Hei, Missi. - Jeg tar dem med neste gang.
Flott. Kan du komme på mandag?
Alltid tenkt det var heldig å bli gift med en lege.
Skulle ønske jeg hadde en lege, med mine magesmerter.
Jeg blir nok aldri heldig. Jeg er jo ikke gift med noen.
Ha det, Missy.
Mamma, pappa, kom igjen. La oss gå.
Vi kommer.
Alle klare? La oss gå.
Her er stedet.
- Hva står det, mamma? - Det står "dyregravlund".
Det er stavet feil, men det er det det står.
Ellie, vent litt!
Jeg sa at det var en slem vei.
Mange kjæledyr er blitt drept, og mange unger gjort triste.
Noe godt kom det vel ut av det. Dette stedet.
Kunne ikke plante annet enn lik her uansett.
Hvordan kan du si noe godt kom av det?
En gravlund for kjæledyr drept i veien.
Bygget av hjerteknuste barn.
De må lære om døden før eller siden.
Hvorfor?
Kan jeg ta babyen?
Pappa, se! Det er en gullfisk.
Det stemmer, Ellie. Ikke alle ble drept i veien.
Særlig ikke de fra min barndom.
De blir eldre mot midten. Vanskeligere å lese.
Frøken Ellie, kom hit litt.
Dette er stedet jeg begravde hunden min, Spot, da den døde i 1924.
Vet du hva en gravlund egentlig er?
Vel..kanskje ikke.
Et sted der de døde taler.
Nei...ikke høyt.
Steinene deres snakker, innskriftene.
Dette er ikke et skremmende sted, Ellie.
Det er et sted for ro og tale. Kan du huske det?
Ja, sir.
- Hei, skatt. - Pappa, hva om Church dør?
Hva om han dør og må på dyregravlunden?
Kjære, Church klarer seg.
Ikke til syvende og sist.
Til slutt stuper han også, ikke sant?
Han lever kanskje fremdeles når du går på college. Det er lenge.
Det virker ikke lenge på meg. Det er kort.
Jeg ville ha latt ham leve til han var 100. Men jeg bestemmer ikke.
Hvem gjør det?
Gud, antar jeg.
Men han er ikke Guds katt, han er min.
La Gud få seg sin egen. Ikke min.
Ikke min!
Æsj!
Jeg er redd. Tenk om skolen her ikke er som i Chicago?
Jeg er redd og jeg vil hjem.
Det går så bra så, Ellie.
Jeg vil ikke at Church får ballene kuttet av.
Jøss, hvor hørte du det?
Missy Dandridge. Hun sier han må opereres.
Veien er mye farligere enn operasjonen.
Church vil bli akkurat som han var. Vel, nesten.
Og vi trenger ikke engste oss for at han blir drept av lastebiler.
- Church klarer seg fint. - Lover du?
Ikke gå rundt grøten, Louis. Gi henne et løfte.
Church vil bli helt fin.
Jeg lover.
- Takk. - Ingen årsak.
Hvis noe skjer under bedøvelsen, det er høyst usannsynlig,
men skulle det skje, kan du forklare det til henne.
På tide å dra.
- På vei for å... - Kutte ballene, ja.
Takk for at du introduserte slikt fargerikt språk
i min datters ordforråd.
Det er greit.
- Hvordan er mageknipen? - Ikke bedre, ikke verre.
- Jeg kan se på det. - Det går over. Det gjør det alltid.
- Missy. - Frue.
Venner fortsatt?
Jeg kysset deg.
Ha en flott førstedag på skolen, Doc.
Ha det.
- Hva skjedde? - Kjørt på av en trailer!
- Pass på hodet hans. - Forsiktig!
Hei, dr. Creed.
- Hva skjedde? - Han ble truffet av en trailer.
- Dr. Creed! - Få alle ut.
- Forsiktig. - Alle sammen ut.
Kom igjen, alle, ut!
Pustemaske. Hjertemonitor. Jeg trenger grove kanyler.
Få en ambulanse, han må på operasjonsbordet.
- Det nytter ikke. - Vi følger reglene.
Og jeg som sa til Rachel: "Ikke så mye som en forstuvning i dag."
Jorden...
i en manns hjerte...
er mer steinete...
Louis.
Hvordan visste du navnet mitt?
Jeg
kommer til deg.
Hvordan visste du navnet mitt?
Kom igjen, Doc. Vi må gå.
Kom igjen, Doc.
Ikke la meg be deg to ganger.
Hvorfor er du her?
Jeg vil hjelpe deg... Louis!
Fordi du hjalp meg.
- La oss gå, Doc. - Jeg liker ikke denne drømmen.
Hvem sier du drømmer?
Dette er stedet der de døde taler.
Jeg vil våkne opp. Det er alt.
Ikke fortsett, Doc.
Uansett hvor intenst du føler at du må,
ikke fortsett til stedet
der de døde vandrer.
Nei...
Jeg vil bare våkne. Det er alt.
Grensen skulle ikke overskrides.
Det er ikke min skyld at du døde.
Du var så godt som død da du kom inn.
Jorden bortenfor
er sur.
Er du oppe, Doc?
Jeg kommer.
Takk, søster.
Louis, det er ikke riktig.
Jeg vil ikke at du er alene i huset på høsttakkefesten.
Det er en ferie for familien.
Det er derfor du drar med ungene, uten meg.
Faren din vil ikke ha meg som en del av familien.
Jeg vil ha deg i huset.
Jeg vil være i huset når du kommer tilbake.
Du har kanskje et problem her.
Jud. Hva er det?
Det er en død katt på plenen min.
Jeg tror det kan være dattera di sin.
Ja. Det er Church, ja.
Jeg er lei meg.
I det minste ser det ikke ut som han led.
Ellie vil nok lide.
Her, gi meg den.
Hva skal du gjøre med den?
Legge ham i garasjen. Jeg begraver ham i morgen.
Skal du si det til Ellie?
Jeg må tenke på det litt.
Kanskje jeg bare sier jeg ikke har sett katten på en stund.
Jeg vil ikke ødelegge ferien hennes, eller Rachels.
Kanskje det er en bedre måte.
Legger vi ham på utsiden av sirkelen, eller starter vi en ny?
Vi skal på den andre siden der.
Vi kan ikke klatre over. Vi brekker nakken.
Nei da. Jeg har klatret over noen ganger.
Jeg vet hvor du må trå.
Bare følg meg.
Ta det forsiktig.
Ikke se ned. Og ikke stopp.
Hvis du stopper, raser du gjennom.
Ikke stopp, og...
Og ikke se ned. Ok..
- Er du i orden? - Ja.
Jeg lot vel være å tenke gladtanker et øyeblikk.
Ikke langt igjen, nå.
Hva er det?
Bare en lom.
- Sett i gang. - Ikke langt igjen, nå.
Bare ned her nå.
- Nesten framme. - Du sier det stadig.
Nå mener jeg det.
Hva er dette for et sted?
Dette var gravstedet deres.
- Gravstedet til hvem? - Micmac-indianerne.
Jeg tok deg hit for å begrave Ellens katt.
Hvorfor det?
- Jeg sa hvorfor, Jud? - Jeg har mine grunner.
Bakken er tynn.
Men du klarer det.
Jeg sitter der borte og tar en røyk.
Jeg ville ha hjulpet, men du må gjøre det selv.
Enhver begraver sine egne.
Når du snakker med dem...
Ikke et ord om hva vi har gjort i natt.
Hva gjorde vi i natt?
Det vi gjorde, Louis, var en hemmelig ting.
Kvinner er ment å kunne holde på hemmeligheter.
Men alle kvinner sier
at de aldri har sett inn i en manns hjerte.
Jorden i en manns hjerte, Louis, er mer steinete.
Akkurat som bakken der oppe i Micmac-gravstedet.
- Goldman, vær så god. - Hei, Dory. Det er Louis.
- Vil du snakke med datteren din? - Ja, det ville vært fint.
- Hei, pappa. - Hei, lille venn.
Hvordan er alt i Chicago-land?
Bestemor og bestefar gav meg mange ting. Hvordan er Church?
Savner han meg?
Vel, han har det vel bra, Ellie. Jeg har ikke sett ham i kveld.
Sørg for å sette ham i kjelleren,
så han ikke løper ut i veien.
Og gi ham et godnatt-kyss fra meg.
Æsj! Kysse sin egen katt?
- Vil du snakke med Gage? - Ja.
Hei, pappa, jeg elsker deg.
Jøss!
Mat, Church.
Mat.
Kom igjen, Church. Mat.
Kom igjen, Church.
Herregud, jeg kan ikke tro det.
Du stinker, Church.
Vent nå litt.
Jøss, han tygde seg ut.
Herregud... Jøss!
Pokker!
Jeg prøver å overbevise meg selv om at jeg begravde ham i live.
Jeg er ingen veterinær.
- Det var mørkt. - Visst var det mørkt.
Men hodet hans rullet på nakken som et kulelager.
Da du løftet ham, satt han fast i frosten.
Hørtes ut som en borrelås eller noe.
Levende ting gjør ikke sånt.
Du slutter å smelte snøen under deg
først når du er død.
Jeg tror jeg blir gal.
Det var fillemannen som fortalte meg om det stedet.
Han var halvt Micmac selv.
Han visste hva jeg følte for hunden min, Spot.
Spot satt fast i piggtråd. Fikk blodforgiftning.
Da han døde, trodde jeg at jeg skulle dø selv.
Fillemannen gjorde det samme for meg som jeg gjorde for deg i natt.
Men jeg var ikke alene da Spot kom tilbake.
Moren min var med meg.
Du kunne fremdeles se piggtrådmerkene på ham.
Jud, kom og ta hunden din!
Han stinker av jorden du begravde ham i.
Spot kom tilbake, ja.
Han var aldri helt den samme hunden.
Da han døde om natten for andre gang,
begravde jeg ham i dyregravlunden,
hvor, som du så, han ligger fremdeles.
Vi vet ikke alltid hvorfor vi gjør ting.
Jeg gjorde det fordi Ellie ikke er klar for at pusen hennes dør.
Senere vil hun lære hva døden egentlig er,
når smerten stopper og de gode minnene begynner.
Har noen begravet mennesker der oppe?
Herre Jesus, nei! Og hvem ville gjøre det?
Hvordan i helvete kom du inn hit?
Ut!
Ha det, Ellie. Forsiktig nå.
- Pappa! - Hei, søta. Kom her.
Hei, pappa.
Pappa, er Church ok?
Ja, jeg tror det.
Han sov ved vindfanget da jeg dro.
Jeg drømte om ham.
Jeg drømte at han ble truffet av en bil,
og du og Mr. Crandall begravde ham i dyregravlunden.
- Det var en dum drøm, vel? - Er du sikker på at han er ok?
Ja.
- Hei, skatt. - Her er sønnen din, Doc.
Du lukter vondt.
Kan katter få hårvask?
Du må ta dem til en dyresalong, og det er temmelig dyrt.
Det gjør ikke noe. Jeg sparer opp lommepengene mine.
Church lukter forferdelig.
Jeg finner noen penger.
- Jeg hater lukten. - Ja, jeg hater den, òg.
Jeg er sikker på at jeg har kreft. Jeg makter ikke smerten. Beklager.
Herren velsigne deg og bevare deg.
Herren la sitt ansikt lyse over deg og være deg nådig,
løfte sitt åsyn på deg og gi deg fred. Amen.
- Føler ikke Rachel seg bra? - Litt forkjølet.
Hun ligger i senga. Hun har kastet opp helt siden Missy Dandridge...
Det er nok, Ellie.
Stakkars Missy. Hvorfor tar Gud noen som henne,
med mange år foran seg,
og lar en gammel dumrian som meg leve videre.
Faren min pleide å si noe.
Gud ser sannheten...men venter.
- Hvordan går det med katten din? - Det er Ellies katt.
Nei. Det er din katt nå.
..muligens flere hvite delfiner har svømt på stranden
langs Maine-kysten. Ekspertene vet ikke hvorfor.
- Hva er det, skatt? - Tror du Missy dro til Himmelen?
Vil du snakke om det?
- Tror du Missy er i Himmelen? - Jeg vet ikke.
Forskjellige folk tror forskjellige ting.
Noen tror på Himmel og Helvete. Noen tror vi kommer igjen som barn.
Og noen tror vi blir borte i et blaff.
Som flammen på et stearinlys i vinden.
Tror du det?
Nei. Jeg tror vi kommer igjen.
- Ja, jeg har tro på det. - Du tror på det.
Gi meg et suss.
Jeg hørte deg og Ellie i kveld.
Tenkte du gjorde det. Jeg vet at du ikke liker det.
Jeg blir bare redd.
Og du kjenner meg...
når jeg blir redd, blir jeg defensiv.
Redd for hva da? Døden?
- Søsteren min, Zelda... - Ja. Hun døde.
Ryggmargsbetennelse.
Hun lå på det bakerste soverommet, som en stygg hemmelighet.
Søsteren min døde i det soverommet, og det var det hun var,
en stygg hemmelighet.
Jeg måtte mate henne av og til. Jeg hatet det. Men jeg gjorde det.
Vi ville at hun skulle dø. Vi ønsket henne død.
Det var ikke så hun ikke ville føle smerte.
Det var så vi ikke ville føle mer smerte.
For hun så ut som et monster.
Ennå våkner jeg og tenker: "Er Zelda død ennå?"
"Er hun?"
Foreldrene mine var borte da hun døde.
Rachel!
Hun begynte å...
Hun fikk krampetrekninger, og jeg tenkte:
"Herregud, hun kveles. Zelda kveles!"
De vil komme hjem og si, jeg drepte henne ved kvelning.
De vil si: "Du hatet henne, Rachel." Og det var sant.
De vil si: "Du ønsket henne død." Og det var sant også.
Og så døde hun.
Jeg begynte å skrike. Jeg løp ut av huset og skrek: "Zelda er død!"
"Zelda er død!"
Naboene kom og så på...
De trodde jeg gråt.
Men vet du noe?
Jeg tror, kanskje...
jeg lo.
Da tar jeg hatten av for deg.
Mislikte jeg ikke foreldrene dine før, har jeg grunn nok nå.
Du skulle aldri ha vært alene med henne.
Hvor var pleiersken hennes?
De gikk ut og lot en åtte-åring
ha ansvaret for en døende søster, som sikkert var gal allerede.
- Hvor skal du? - Gi deg en Valium.
- Du vet jeg ikke... - I kveld tar du en.
Se!
- Pappa flyr dragen! - Mamma, se!
- Der flyr den! - Sånn, ja, Louis.
- Kom igjen, pappa! - Høyere! Ta den høyere!
- Louis, la Gage prøve. - Kom her, da.
- Du flyr den. - Der er dragen.
Gage flyr dragen. Har du den?
- Kan jeg fly den nå? - La Gage gjøre seg ferdig.
- Vi har den. - Vi har den.
Du flyr den. Kom igjen. Kom igjen. Løp, gutt.
- Gage flyr den. - Jeg flyr den.
Den dragen flyr høyt.
Han glapp den, den teite dusten!
Jeg glapp den.
- Pappa, kan jeg fly den nå? - Ok, vent litt.
Jeg vil fly den.
- Pappa, det er min tur nå. - Ok, et øyeblikk bare.
- Ikke la ham løpe på veien! - Ta ham, Louis. Ta babyen!
Ta babyen!
Nei!
Sovemiddelet begynte omsider å virke. Rachel sover.
Jeg vil tilbake til mitt rom.
Jeg kan ikke sove med mamma. Hun tar hele dyna.
Ellie, hva har du der?
Hva har du der? La meg se.
Kan jeg se?
Er ikke det fint? Du trakk ham i vogna.
Han likte sikkert det.
Jeg skal holde på bildet
til Gud lar Gage komme tilbake.
- Gud gjør ikke sånt. - Hvis Han vil.
Jeg må få alle tingene hans til å vente. Det tror jeg.
Jeg har bildet, og jeg skal sitte i stolen hans...
Ta vare på dattera di. Hun trenger deg.
Jeg visste at noe ville skje. Jeg sa det da dere giftet dere:
"Du vil få mer sorg enn du kan bære." Se hva som har skjedd nå.
Jeg håper du råtner i helvete! Hvor var du da han lekte i veien?
Din stinkende dritt! Barnemorder!
Pappa!
Stans!
Drittsekk! Du skulle aldri...!
Hva er det med deg?
Det er begravelsen til sønnen din. Ta deg sammen!
God natt, Ellie.
God natt, pappa.
Pappa?
Gud kunne ombestemme seg hvis han ville, ikke sant?
Hvis han virkelig ville?
Kan jeg tro på det?
Ja, jeg antar det.
God natt, Ellie.
Dra til helvete, pelsdott!
Jud, jeg begravde min sønn i dag.
Jeg er veldig trøtt. Kunne vi ikke...
Du tenker tanker som er best utenkt, Louis.
Jeg tenker på å gå til sengs.
Jeg er ansvarlig for mer smerte i hjertet ditt
enn du burde ha i natt.
Så vidt jeg vet, er jeg kanskje ansvarlig for din sønns død.
Hva?
Jud, det har rablet for deg.
Du tenker på å legge ham der oppe.
Ikke nekt for at tanken ikke har streifet.
Du spurte meg...
om noen hadde begravet en person der, i Micmac-jorden.
Jeg løy da jeg sa nei.
Det er blitt gjort.
Det du tenker på er blitt gjort.
Det var en gutt fra området.
Det skjedde mot slutten av Annen verdenskrig.
Navnet hans var Timmy Baterman.
Han ble drept på vei hjem fra krigen.
Faren hans, Bill Baterman, var så knust
at han begravde ham der oppe,
før han hadde hatt sjansen til å høre hele sannheten.
Jeg er klar, Jud.
Hva er hele sannheten?
At noen ganger er døden bedre.
Personen du legger der, er ikke den som kommer tilbake.
Det likner kanskje, men det er ikke den samme.
For det som bor i bakken bak dyregravlunden...
er ikke menneskelig.
Det var fire-fem dager etter Timmys begravelse
at Margie Washburn så Timmy
på vei mot Yorkies stallbod.
Med tiden så mange at Timmy gikk opp og ned.
Men det var Margie som kom til oss mannfolka
og sa at det måtte slutte!
Hun visste det var en vederstyggelighet.
Så vi diskuterte saken.
Vi dro over til Batermans hus for å ta oss av det.
På en eller annen måte.
Han må brennes.
Du vraklegger huset! Stopp, Timmy! Stopp!
- Vi setter fyr på det! - Forsvinn!
Kom deg ut mens du kan, Bill!
- Hent kannene. - Vent, karer!
Han er et monster, Bill.
La oss være! Han er sønnen min.
- Kom Timmy, vi må ut! - Elsker døden, hater livet.
Kom igjen, sønn!
Elsker døden. Hater livet!
Louis, døden er av og til bedre. Indianerne visste det.
De sluttet å bruke gravstedet, og bakken ble sur.
Ikke tenk på å gjøre det. Stedet tar tak i deg.
Stedet er ondt.
Av og til er døden bedre.
Du skjønner hva jeg sier? Forstår du?
Sier du at stedet visste at Gage ville dø?
Jeg sier...
at stedet kan ha fått Gage til å dø,
fordi jeg introduserte deg til kraften.
Jeg kan ha myrdet sønnen din, Louis!
Dette kunne være starten på en forsoning med foreldrene dine.
Hvis noe godt ikke kan komme ut av Gages død, tror jeg...
- Jeg vil ikke dra til Chicago. - Hvorfor ikke, kjære?
- Jeg hadde en vond drøm i natt. - Om hva da?
Om pappa...og Gage,
og noen som het Paxcow.
Dere må gå nå, ellers går båten fra dere.
Jeg beklager. Hva kan jeg si? Jeg gikk fra vettet.
Vi gikk alle fra vettet.
- Ta godt vare på mor. - Bli med oss, pappa.
Jeg kommer om tre eller fire dager.
Kom, pappa, jeg er redd.
- Alt skal ordne seg. - Sverger du?
Jeg sverger.
Kom igjen, Ellie. La oss gå.
Det var galt.
Det som skjedde med deg var galt.
Husk, Doc...
Grensen
skulle aldri overskrides.
Jorden er sur!
Hvis det ikke virker...
Hvis han kommer tilbake...
og han blir som Jud sa Timmy Baterman ble...
sender jeg ham tilbake til søvnen.
Og de trenger ikke vite noe.
Rachel og Ellie trenger ikke vite noe.
Mamma.
Mamma!
Det var bare en vond drøm. Det er alt.
Det var ingen drøm. Det var Paxcow!
Paxcow sier at pappa vil gjøre noe forferdelig.
Hvem er Paxcow? Er han en busemann?
Han er et gjenferd. Et snilt gjenferd.
Han sier han ble sendt for å advare oss.
Han sier han var hos pappa,
fordi de var sammen da sjelen hans ble...uleg...uleg...
Jeg husker ikke.
Hør her. Det finnes ingen gjenferd.
Det finnes ingen gjenferd.
Gå til sengs og glem alt dette tøvet. Hører du?
Vil du ringe og høre om pappa er ok?
Det er klart.
- Paxcow? Hvorfor kjenner jeg navnet? - Pascow.
Sa hun Pascow?
Han prøver å hjelpe meg fordi pappa hjalp ham,
da sjelen hans ble uleg...uleg...
ulegemliggjort.
Jeg skal befri deg, sønn.
Han er ikke inne.
Han er vel ute og spiser en hamburger eller kyllingmiddag.
Du vet hvordan menn er alene.
Jud, det er Rachel Creed. Jeg ringer fra Chicago.
Chicago? Er Louis der?
Nei. Vi blir her en stund,
og han trengte litt ekstra tid.
- Jeg lurte på om han er hos deg. - Nei.
Men hvis han stikker innom, skal jeg be ham ringe.
- Det er i orden. Jeg kommer. - Rachel, nei.
- Ikke gjør det. - Jeg må, Jud. Ha det.
Du har gjort det, din tåpelige olding!
Nå må du omgjøre det.
Alt vil ordne seg.
Jeg sverger at alt vil ordne seg.
Jeg skal hente deg, Rachel.
Og denne gangen...
tar jeg deg.
Gage og jeg...
vil ta deg.
Siden du lot oss dø.
God kveld. Vi har mye vind bak oss,
og vi regner med å lande på Logan flyplass nesten i rute.
Takk og pris.
Beklager! Unnskyld!
Unnskyld! Unnskyld!
Ikke gjør det.
- Få det til å vente! - Jeg kan ikke!
Ok, jeg ringer piloten.
Jeg stanser ikke, Gage.
Jeg ser ikke ned.
Jeg beklager. Det har vært veldig travelt. Jeg har ingen ting.
Hva med Aries K? Den med en ripe.
Jeg har en Aries K.
Den er litt medtatt, det er en ripe på den ene siden.
Jeg tar den.
Ok. Kredittkort og førerkort.
Ser du?
Bare i fantasien.
- Hva nå? - Det prøver å stanse deg.
Hører du? Det prøver å stanse deg!
Er det noen der?
Kom tilbake til meg, Gage.
Kom tilbake til oss.
Stans!
- Hopp inn, baby. - Takk.
Jøsse...!
Hvem er det?
La oss leke gjemsel.
Er det du som leker?
Kom ut!
Jeg har noe til deg.
Hvor ble det av...?
Takk skal du ha.
lngen ting å takke for.
Jeg ble ikke bøtelagt, så det er greit.
Hva enn problemene dine er, håper jeg at det ordner seg.
Siste reis for meg. Jeg er ikke tillatt lenger.
Jeg er sikker på at alt ordner seg.
Det er ikke jeg.
Rachel!
Er du der?
Rachel? Er det deg?
Jeg har kommet, Rachel.
Jeg skal vri ryggen din akkurat som min.
Så du aldri kommer ut av sengen mer!
Aldri kommer ut av sengen mer! Aldri kommer ut av sengen mer!
Jeg har noe til deg, mamma.
Herregud.
- Hallo? - Hallo, Louis.
Det er Irwin. Jeg ville bare sjekke at Rachel kom trygt fram.
- Er du der? - Ja, jeg er her.
- Kom hun trygt fram? - Ja. Hun er ok.
Hent henne, så får hun Ellie på tråden.
Ellie er engstelig for moren sin.
Hun er nesten hysterisk.
- Rachel sover. - Kan du vekke henne?
Ellie hadde en drøm hvor moren hennes døde.
Irwin, jeg kan ikke snakke nå.
Irwin, jeg kan ikke snakke nå!
Jeg er hos Jud, pappa. Vil du komme og leke med meg?
Først lekte jeg med Jud.
Så kom mamma, og jeg lekte med henne.
Vil du leke, pappa? Vi hadde det moro.
Nå vil jeg leke med deg.
Hva gjorde du?
Hei, Church.
Litt mat, Church?
Ikke bry deg om meg.
Spis mens du kan.
Sånn, ja.
I dag er det høstfest for katter.
Men bare...
hvis de kom tilbake fra de døde.
Kom igjen. Legg deg.
Spill død!
Vær død!
Gage, hva har du gjort?
Jeg skremte deg, ikke sant?
Hei, pappa. Nå vil jeg leke med deg.
Ok, Gage.
La oss leke.
Pappa.
Kom her.
Urettferdig.
Urettferdig. Urettferdig.
Jeg beklager, Louis. Jeg beklager.
Men ikke gjør det verre. Ikke gjør det.
Jeg ventet for lenge med Gage.
Med Rachel... Det virker denne gangen!
Fordi hun er akkurat død. Bare for en kort stund siden.
Ikke gjør det. Louis!
Nei!
Det går bra, Rachel.
Jeg lover.
Jorden i en manns hjerte er mer steinete, Louis.
En mann gror det han kan, og så passer han på det.
Det du kjøper, eier du.
Og det du eier...
kommer alltid tilbake.
Elskling.