Det är länge sen. Ibland hör jag fortfarande deras röster i skogen.
Det var Billy, Steve, Tommy...
...och den där långa killen. Joey. Just det, Joey Walsh.
Min bästa vän var Timmy Burns.
Skogen var vårt slagfält, och vi drömde om att en dag bli vuxna män.
Hörde du?
Kom, Jimmy!
De är här nånstans. Håll utkik.
Stanna kvar i ravinen.
- Där är de! - Slakta dem!
- Du är död! - Det är jag inte alls.
Ronnie är död!
- Borgmästaren. - Var är mamma?
Donna, stanna här!
Stevie har gett Mary en ring.
- Håll dig undan. - En smällare? Vad är det med dig?
Titta, soldaterna.
- Har den äran, Ronnie Kovic. - Till mig?
Så rart av dig, Donna.
Kommer du med till skogen i kväll? Det blir fyrverkeri.
Öppna nu.
- Det är en riktig. Känn bara! - En sån som Mickey Mantle har.
En riktig 4:e-juli-grabb.
Ja, min lilla Yankee Doodle.
- Tyckte du om det? - Jag vet inte.
Se så många armhävningar jag orkar.
Du klarade det!
President Kennedy?
Jag väjer inte för ansvaret. Tvärtom.
Här och nu måste världen få veta att facklan lämnats över-
- till en ny generation amerikaner, födda i detta århundrade.
Alla nationer måste veta att vi betalar vilket pris som helst-
- bär vilken börda som helst-
- stöder alla vänner och bekämpar alla fiender-
- för att slå vakt om vår frihet.
Jag drömde nåt i natt, Ronnie.
Att du talade till en folksamling, precis som han.
Du sa så fina saker.
Kära landsmän, fråga er inte-
- vad ert land kan göra för er.
Fråga er vad ni kan göra för ert land.
Bryt loss.
Lägg ner honom.
Upp på repen!
Använd bara händerna. Inga ben.
Kom ner. Håll fast i repet som om det var ert liv.
Ni ska döda, fattar ni det!
Jag vill ha skolmästerskapet. Vill ni?
Håll huvudet högt.
Vi ska bli mästare.
Den som vill vinna, måste lida och betala ett pris.
Priset är uppoffring.
Här kommer den nya mästaren.
- Det finns ris och frukt till dig. - Tack, men jag måste gå ner.
Din bror kämpar hårt för att vara bäst.
I skolan, i idrott och i livet.
Gud vill att vi gör vårt bästa. Antingen man vinner eller förlorar.
Får jag gå till mitt rum?
Tack gode Gud för maten.
- Jimmy tog min docka. - Gå och lägg dig.
- Jag har inte tagit nåt. - Var är dockan?
Varför har Jackie inte lagt sig?
- Hur fick du tag i den? - Vad gör du här inne?
Ingen Playboy i huset, det vet du.
Du har syndiga tankar. Gud kommer att straffa dig.
Jag har inte ens tittat i den.
Du går och biktar dig, hör du det?
Jag vill aldrig mer se den där snuskiga tidningen.
- Vad står på? - Ingenting.
Du klarar honom, Ronnie.
Ge inte upp!
Hur gick det?
Sitt ner.
God morgon, jag är sergeant Hayes.
Det här är sergeant Bowers från marinkårens rekryteringsenhet.
Skolledningen har bett oss att komma hit och berätta-
- om marinkåren.
En sak ska ni har klar för er:
Alla kan inte bli marinsoldater.
Vi tar bara in de allra bästa.
För ingen människa är stoltare och finare än en amerikansk marinsoldat.
Ni har armén, flottan...
...och "Flugvapnet".
Vill ni dit, så var så goda.
Men om ni vill ha en riktig utmaning-
- och uppnå det omöjliga-
- kan ni ställa upp på 13 veckors träningsläger.
Sen vet ni om ni pallar för det.
Om ni är riktiga karlar passar ni i marinkåren.
Tarawa, Iwo Jima, Belleau-skogen...
...Chosan-dammen.
Vi har aldrig förlorat och alltid ställt upp när fosterlandet kallat.
Sergeant Bowers och jag svarar gärna på frågor.
Den som har en fråga räcker upp handen.
Sätt igång, en bra marinsoldat använder huvudet.
När får man en sån uniform som ni har?
Efter 13 veckor.
Min bror säger att det blir krig borta i...
...Vietnam. Och att marinkåren skickas dit och att det går snabbt.
Då måste vi ta värvning fort.
Jag tänker göra det.
- På allvar? - Jag vill inte vänta.
- Du är tokig. - Våra pappor var i 2:a världskriget.
- Vi kan också skriva historia. - Precis som våra pappor.
Vet du verkligen vad du gör?
Du kanske stryker med. Har du tänkt på det?
Vill du hellre plugga?
Jag vill bli nåt inom affärsvärlden.
- Ditt land då? - Tänker du bara på dig själv?
Hellre död än röd.
De har raketer riktade mot oss.
- De kommer närmare. - De är redan på Kuba.
- Man måste göra nåt. - Du ensam?
- De tar över överallt. - Var? Jag ser dem inte.
De är inte här, så jag tänker på mig själv i första hand.
Du stannar hos kvinnorna och barnen medan männen slåss.
Du borde tänka på saken.
- Vem går du med på skolbalen? - Wendy Daniels.
- Vem går du med? Din mamma? - Vem går du med, Ronnie?
En flicka från Ronkonkoma.
- Vad heter hon? - Du känner henne inte.
- Vad heter hon? - Lombardi.
- Vince Lombardi? - Roseanne.
Bor hon på motell? Kan vi dela?
Det här till sektion tre. Och kolla om hundmaten räcker.
Stapla sen upp potatisen. Snabba ryck, jobba på.
Sektion tre?
Hej, Donna.
Hur är det?
- Du ska visst bli marinsoldat. - Bättre än att jobba i snabbköp.
Toppen, Ronnie.
Jag har skrivit på för fyra år.
Jag ska till fronten i Vietnam, säger de.
Jag hörde att du ska studera.
Ja, vid Syracuse. Det blir svårt.
Kan jag få tala med dig ensam?
Jag ville fråga om... Ska du gå med nån på balen?
Jag går med Jed.
Så kul. Han är trevlig.
Stevie sa att du skulle gå med en flicka från Ronkonkoma.
Jag har inte tid. Jag har massor att göra innan träningen börjar.
Mer än jag trodde. Vi ses kanske innan jag åker.
Mickey Mantle är slagman.
Han har två slag och kan ge Yankees ledningen.
Kastaren gör sig beredd.
Han kastar och Mickey träffar.
En lång boll över mittfältet. Den slår ner i läktaren!
130 meter långt. Mickeys 491 homerun. Helt otroligt.
Publiken ger Mickey stående ovationer.
Politiker, ledare lyssna på mig
gå bort från dörren och blockera inte hallen
för tiderna förändras
Vår 1:a division är lika stark-
- som två sovjetiska eller sex kinesiska divisioner.
Hur kommer en menig soldat att klara sig i Vietnam?
Vad säger du, pappa?
2000 mil. Det är långt bort för ett krig.
Tror ni verkligen att Viet Cong kan utrotas?
Allt som lever i grottor kan utrotas.
Jag hoppas att du får åka till Europa eller Korea.
Det funkar inte så. Alla marinsoldater måste dit.
Vad är det med dig? Du var ju soldat och farbror Bob med.
Kennedy sa att vi måste offra oss för att Amerika ska bestå.
- Jag älskar mitt land. - Det vet jag.
Det är rätt.
Kommunismen måste stoppas. Gud vill att du far dit.
Vi är stolta över dig. Var försiktig bara.
I Hanoi är det förbjudet att kritisera det militära systemet.
Det betyder mycket för mig. Redan som liten ville jag bli marinsoldat.
Jag vill tjäna mitt land.
Jag vill till Vietnam. Och jag är beredd att dö där.
Dåligt väder för balen.
Ibland är jag så förvirrad, Gud.
Ibland vill jag hellre stanna kvar här i Massapequa.
För alltid.
Men jag måste ge mig av.
Hjälp mig att fatta rätt beslut.
Jag ber dig, Gud.
Vad har hänt med dig?
Donna, vill du dansa med mig?
Echo-1 tvingar gulingarna att retirera åt ert håll.
Vårt förband är klart vid stranden. Stridsvagnarna kommer hitåt.
Det verkar som om jag äntligen skulle få se en guling.
Ta det lugnt. Varifrån är du, Wilson?
1:a bataljonen. Vi är vid Danang.
De behövde infanterister så de slängde in mig.
- Jag menar var du bor nånstans. - I Venus, Georgia.
Jag har aldrig sett nån från Georgia bli skadad. Det går fint.
Echo-1 är nordväst om byn. Gulingarna kommer hitåt.
Ser du dem, sergeant?
Där är de. De har gevär. Ser du gevären?
Ser du dem? Ser du gevären?
När jag ger order tänder vi eld på hela byn.
Nu sitter de i klämman, sergeant.
Öppna eld när jag säger till.
Wilson, kom med mig. Dog, täck den stora hyddan.
Öppna eld när jag ger order.
- Skjut inte, skitstövel! - Vad fan gör ni?
- Hur gick det till? - Antagligen en olyckshändelse.
Kolla hur många vi knäppte.
Baldy, Brooks, kom med mig.
Martinez, Wilson, kom med mig.
På linje.
Ut med honom.
Baldy, kolla där borta. Och ut med alla.
Hämta ut dem.
- Herregud. - Det var väl inte vi som gjorde det?
Kom fort. Ta hit sjukvårdaren.
Vi har sårade här. Civila.
Martinez, hjälp till!
Vi dödade dem för satan!
Var är gevären? Var är de?
Här finns för fan inga gevär.
Herregud. Hjälp honom då.
Herregud.
Hjälp honom.
- Förlåt oss. - Hjälp mig då!
Skicka en helikopter. Vi har en massa sårade.
Omöjligt. Ge er iväg, ni blir snart beskjutna.
Ner till dynerna. Det är gulingar i byn.
Ge er iväg, det är en order.
Ut med er. Det var inte ert fel. De kom i vägen.
Iväg med er. Det är gulingar i byn.
- Babyn! - Nej, bort härifrån.
Red! Abbott!
Wilson är träffad!
Hur gick det till?
- Sergeant Kovic vill tala med er. - Lediga.
- Jag hörde att det var kärvt. - Det var rätt illa.
Ni stötte på några av dem, va?
Ville du tala med mig?
Som jag sa till kaptenen var det väldigt rörigt.
- Byinvånarna... - Jag vet.
- Byinvånarna... - Ytterst otursamt.
Fienden anföll i skydd av dem.
De öppnade eld när vi retirerade. Solen bländade oss.
Det var då det hände.
- Då stupade Wilson. - Jag vet.
Han var sist ut därifrån. Det var då det hände.
Jag tror att jag sköt ihjäl honom.
Det tror jag inte.
Han dök upp så plötsligt. Kanske dödade jag honom.
Jag vet av erfarenhet att det ibland blir väldigt rörigt.
Men jag tror faktiskt att jag dödade Wilson.
- Det tror jag inte. - Jag vill ändå att ni ska veta...
Sluta med de där dumheterna annars åker ni dit.
Är det klart?
Utgå.
- Han borde ställas inför krigsrätt. - Nu kommer han.
Så varmt. Jag vill döda gulingar.
- Vad du gnäller, Dog. - Det är ingen stor sak.
Vilken hetta. Vi är väl i helvetet.
Eller i skärselden.
Var är då djävulen?
Ta skydd!
Snake Airborne, kom. Maskingevär närmar sig klockan tolv.
Nej, fortsätt framåt!
2-Alfa, vi blir beskjutna från träden.
Helvete!
Kraftig eld från byn. Jag är illa ute.
2-Charlie, vi ser två grupper närma sig från vänster.
Jag sitter illa till här.
Echo-6 här. Lämna byn innan ni blir avskurna!
Ge oss eldunderstöd.
Gula skitstövlar!
Vi störtar. Jag får inte upp den!
Satan!
Sjukvårdare.
Sjukvårdare...
Ronnie är död!
Sex med hål i bröstet och tolv grillade.
En njure och levern borta. Honom kan vi glömma.
Det är nåt fel med mig.
Snabba ryck här! Hämta apparaten.
Ge inte upp.
Defibrillatorn. Häng i. Vi ska sparka igång dig.
Jag vill ha en präst.
- Jag satsade på Packers. - De har inte en chans.
Hur står det till?
De måste operera. Det är nåt fel med mig.
Doktorn har händerna fulla.
Försök att hålla dig vid liv.
Hör du mig? Ge inte upp.
Jag ger dig sista smörjelsen. Är du beredd?
Jag är uppståndelsen och livet. Den som tror på mig, skall leva.
Herren ger och Herren tar, välsignat vare Herrens namn.
- Eddie, hjälp till i rum 13. - Jag kommer.
Hans kateter åker upp i njuren.
Jag sa att jag kommer. Tjata inte.
Fan. Han ska inte ha nåt på morgonen.
- God morgon, syster Washington. - Du är uppe tidigt.
Vakna nu. God morgon, mina herrar. Upp och hoppa.
Kan jag få en aspirin?
- Jag mår dåligt. - Jag kommer strax.
- Leon, hur mår du? - Titta här.
- Min kateter är igenkorkad. - Det ordnar sig nog.
- De blir större för varje dag. - De stör väl inte dig.
- Jag matar dem ju. - Fortsätt med det då.
Upp med er, här kommer Frankie.
- Dags att pissa och bada. - Dra åt helvete.
- Du med, Feneday. - Skitstövel.
Kovic, redan uppe? Då kör vi.
Hjälp mig, John.
Du är klar nu.
Magen är uppsvälld.
- Lugn bara, Eddie fixar det. - Det är som en biltvätt.
- Bernstein, vad gör du av skiten? - Kolla i hålet.
Pisset är grumligt. Drick mer så att du sköljer njurarna.
Frankie, jag är färdig.
- Bråkar du med mig igen? - Jag bråkar inte.
Min polare Kovic. Herr Fjärde Juli.
Politiker, demonstranter och polis...
De jävlarna älskar gulingar.
Nu börjar Leon igen.
De tar sig genom taggtråden!
De kör över oss!
- Håll käften, Leon! - Ge honom morfin.
Läget här i Chicago blir allt mer absurt.
Skit i det då, era kräk.
Är du klar, Kovic?
De bränner den amerikanska flaggan.
Ge järnet.
Det ser fint ut.
- Hur många gjorde jag i går? - Tre.
- Jag försöker göra sju. - Det var inte illa.
Kör på.
Heja, marinsoldaten. Tjusigt.
Jag tänker säga det rent ut, Ron.
Chansen att du kan gå igen är minimal.
I stort sett obefintlig.
Du är lam från bröstet och ner.
Antagligen kommer du att sitta i rullstol resten av livet.
Förstår du?
Kommer jag att ha nån chans...
...att få barn?
Nej, man vi har en skicklig psykolog här.
- Jag ska gå igen. - Hör på, Ron.
Du kommer aldrig mer att gå.
Inte illa va, Willie?
Du är knäpp. Du vet inte vad som händer här i landet.
Det handlar inte om flaggan och Vietnam.
Först måste vi kämpa för våra egna rättigheter.
Det handlar om de svartas fattigdom, om rasism och arbetslöshet.
- Vietnamkriget är de rikas krig. - Var är mina stålar?
Tro mig, revolutionen är på gång.
De svarta organiserar sig.
Hämta min rullstol.
Se upp med sköterskan.
Ta av behån. Tio dollar extra.
Så här?
- Sug på mina bröst. - Som du vill.
Ta det lugnt.
Fin utsikt här uppe.
Jag ska gå ut härifrån, vänta bara.
- Ingen fara. - Det räcker för i dag.
Försiktigt. Kör inte för hårt.
I dag går det fint, Chris.
- Snyggt, Kovic. - Det du, lam från bröstet och ner.
Det går! Om man bara har tron.
Det knäppte till. Nacken.
Vad var det för ljud?
- Ta det lugnt bara. - Är det där mitt ben?
- Harry, kalla på doktorn. - Är det nåt fel?
Ingen fara. - Harry, sätt fart!
Var har du varit? I två timmar har jag legat i mina egna spyor.
Vad är det med er?
Jag ligger i min egen skit. Vilket ställe. Jag måste bada.
Se upp med vad ni säger, Kovic.
Hjälp mig då. Vad är det med er?
Jag mår illa. Jag vill ha en doktor.
- Han har mycket att göra. - Det har han jämt.
Vad är det med dig? Vi amputerar benet om du fortsätter så där.
Jag vill bara bli behandlad som en människa.
Slut med de där jäkla medlen. Det här är rena slummen.
Vill du ut härifrån? Låt oss kapa benet då.
- Jag vill behålla det. - Varför? Du känner det ändå inte.
Jag vill behålla mitt ben, fattar du inte det?!
Jag vill bli behandlad som en människa.
Jag är Vietnamveteran. Jag har kämpat för mitt land.
Jag har rätt att behandlas väl. Det har jag förtjänat.
Jag bryr mig inte om Vietnam. Det gör ingen annan här heller.
Ta ditt Vietnam och dra åt helvete.
- Lugn där nere. - Vilket skitsnack.
Du, din skithög!
Jag är Vietnamveteran för fan!
Marvin, kom genast!
Han hade sönder den.
- Washington, hämta doktorn. - Okej, okej.
Hej, Eddie. Nu ska vi se.
De säger att om inte pumpen funkar, måste de kapa benet.
- Finns det nån annan pump? - Bara den här, Eddie.
- Jag heter Ron. - Ursäkta.
- Ni är läkare, va? - Det är krig. Nedskärningar.
Vi får för lite pengar.
Vi gör vårt bästa. Rättvist är det inte.
Jag har legat här i fyra månader för att kunna behålla benet.
Jag ska kolla i källaren om jag kan fixa det på annat sätt.
- Kommer ni tillbaka? - Snart.
Vi försökte hjälpa mr Kovic.
Jag räknar till tre.
Snyggt. Har du målat huset, pappa?
- Gult. Jättefint. - Ja, det blev bra.
De andra vill också träffa dig.
Skönt att vara hemma igen.
Det är okej.
Allt ser så annorlunda ut.
- Han har blivit gammal. - Precis som pappa.
- Får han ha så långt hår, pappa? - Jag har inget att säga till om.
Kul att du är hemma. Stannar du här nu?
- Jag ville hälsa på dig men... - Hur många armböjningar klarar du?
Tjugotre.
- Så skönt att du är hemma. - Du har blivit vacker.
Jag känner inget. Jag är förlamad.
Du ser bra ut.
Så fin du är i håret. Du ser fantastisk ut.
Det känns skönt att vara hemma. Bättre än på sjukhuset, va?
Ingen fara, det är bara bra.
Vad alla ser ut att må bra.
Jag ska bara gå in lite.
- Låt henne vara. - Du ser ut att må bra, Ronnie.
Välkommen hem. Inte klokt vad han ser pigg ut.
Du ser ut att må jättebra.
- Behöver du hjälp? - Nej, jag klarar mig.
Jag har byggt om badrummet. Bredare dörr.
En dusch, som det är lätt att ta sig in i.
Och handtag vid toaletten.
Tack, pappa.
Härligt att vara i mitt eget rum.
Det är skönt att du är hemma igen, Ronnie.
Kom, så ska jag visa dig...
...vad jag gjort i sängkammaren.
Min affär i Happauge gick bra.
Nu har jag fått konkurrens, men kunderna är trogna.
Du tror väl att det bara är en hamburgare.
Men den är speciell. Ser du hålet där inne?
På så vis får jag fyra mer per kilo. Jag tjänar in 40000 om året.
Och jag fyller hålet med grönsaker, kryddor, sås och pickles.
Ge Ronnie en fin en.
Bra jobbat, Ron.
Smaka på den. McDonalds gör inga såna. Jag har drive-in-lucka med.
Rent, billigt och snabbt. Familjen blir mätt på $ 3,95.
Flickorna har minikjolar. Bra dricks och kunderna kommer tillbaka.
Massapequa har förändrats. Nu måste man satsa stort.
Jag rullar ut dig. - Jättebra, Louise. Fortsätt så bara.
Jag ska ha en kedja över hela Long Island.
Och du jobbar hos mig.
- Vad kan jag göra? - Det här är din hemstad.
Som krigshjälte har du vissa rättigheter.
- Kompanjonskap, menar du? - En sak i taget.
Du kan börja i kassan.
Och sen kan du arbeta dig upp till chef, precis som din far.
Jag får $ 1700 i månaden. Jag ligger lågt ett tag.
- Det är välgörenhet. - Välgörenhet?
Du måste lämna kriget bakom dig. Glöm rullstolen.
När folk får veta att man varit i Vietnam-
- förändras hela deras attityd.
Jag vet. För folk här är kriget på andra sidan jordklotet.
De lurade på oss det och vi köpte det.
"Vi"? Du pluggade ju.
Du gick på den "röda faran".
Finelli, du, Walsh - hela stan gick åt.
Och varför? Bara lögner.
De demonstrerar mot oss. De visar ingen respekt.
De vet inte ett dyft. Våra grabbar stupar och ingen bryr sig.
- Det är ett satans skitsnack. - Svär inte vid bordet.
Men jag håller med.
Jag tjänade mitt land men de bara kräver en massa.
Jag måste göra läxorna.
Och de konservativa är sura för att vi inte vinner.
Tommy, vad är det? Är det nån som hör på?
- Tommy måste plugga engelska. - Han är mot kriget.
Han tycker att vi gjort ett misstag.
Misstag? Tror du på demonstranterna?
- Vad menar du? - Jag håller bara inte med dig.
Vad vet Tommy om det? Han umgås med de där långhåriga.
Har de nånsin arbetat?
Vill du bränna flaggan också? Nå?
Vill du förstöra det här landet? Strunta i det då.
De vill bara inte att fler kommer tillbaka i samma skick som du.
Det är lätt att säga. Var var de när Amerika behövde dem?
Du tjänade ditt land. Och vad fick du för det?
Tänk på det. Jag måste sticka.
Vad är det för fel på mig, Tommy?
Duger jag inte?
Jag anmälde mig frivilligt. Du vet inte vad du talar om.
Strunta bara i ditt land då.
Jag kan inte fatta det där Tommy sa. Otroligt.
- Dags för paraden. - Jag kommer.
- Vad är det för bil? - En Lincoln Continental, tror jag.
Cabriolet?
- Det hade de lovat. - Det går bra för dig.
I dag är det 4:e juli och jag tror på Amerika!
Jag tror på vad Amerika står för.
Och på Amerikas seger.
De som säger att kriget är ett misstag-
- vill skada vårt land.
Vilka försvarar sina rättigheter? De är de sanna patrioterna.
De hyser respekt för sin flagga, sina föräldrar och sin tro.
Pojkar som Joey Walsh.
Han var den förste. Vi har en gata uppkallad efter honom.
Och Danny Topinka, Billy Vorsovich...
...Phil och Larry Powell. Och Tommy Finelli.
Sex pojkar från Massapequa, som alla gjorde sin plikt.
De betalade det högsta priset: Med sina liv.
Den här stan har drabbats hårt. I första världskriget.
Och i andra. Därför ger vi inte upp.
Därför ska vi segra i Vietnam!
Tack vare vårt förflutna.
Tack vare sex fina pojkar och tack vare honom här.
Ron, vill du säga några ord?
Ron Kovic är född den 4 juli 1946.
Vi ger honom en stor applåd.
Pojkarna i Vietnam gör sitt bästa.
Det är inte lätt där borta.
Men moralen är hög.
Ni kan vara säkra på att vi vinner kriget.
Jag har tjänat mitt land. Jag vill inte ha medlidande.
Inga tårar. Jag har kvar mina händer, mina ögon och öron.
Jag har kvar mitt hjärta...
Och jag har vad jag vill kalla...
Jag har en outsläcklig...
Det är okej.
Vi kämpar vidare tack vare pojkar som Ron Kovic...
- Var är bilen? - På andra sidan gatan.
Och som han sa: Vi vinner kriget!
Timmy, jag hörde att du var...
När blev du utskriven?
Herregud.
Vi sticker härifrån.
Hundratusentals antikrigs- demonstranter i Washington...
Rowan och Martins skrattshow med Dan Rowan och Dick Martin.
Och med Sammy Davis Jr.
- Kom raring, det börjar. - Jag kommer.
Det är med Sammy Davis.
Vilka andra spelade med? Räkna upp dem.
- Moore shortstop. Grady 3:e base. - Nej, Finelli. Grady var sjuk.
Tommy, ja. Han dödades av en av sina egna granater.
- Inte klokt. - Ja, jag hörde det.
Och tvillingarna. Phil och Larry Powell.
- Vilka brottare. - Suveräna. Tuffa typer.
När Phil hade stupat sprang den korkade Larry-
- och tog värvning. Sen stupade han också.
Det är sant. En mina eller nåt.
Ett träd ramlade ner på honom.
Han åker ända till Vietnam och får ett träd i skallen.
Skitkul.
Hela stan har stupat. Vi har inte en enda vän kvar.
Fan, vad kul.
När blev du sårad?
18 september, vid Dong Ha.
Där hände en massa, som jag helst vill glömma.
Vansinniga saker. Vi sköt på allt som rörde sig.
- När blev du sårad? - Jag?
20 januari.
Nånstans vid en flod sprang vi på en hel bataljon.
Jag blev träffad i foten och sprang runt som en galning.
Jag tömde hela magasinet och vrålade:
Kom fram, jävla gulingar!
Jag hörde en knall vid örat och kände hur kroppen gav vika.
Jag trodde att jag var död.
- Hur var det på sjukhuset? - För jävligt.
Vet du vad? Ibland på natten-
- får jag hemsk huvudvärk.
Helt plötsligt. Och de jävla läkarna kan ingenting.
Det är så att man kan bli galen.
Det känns som om det inte är jag-
- utan nån annan.
- Vad kan man göra? - Inte ett smack.
Då kör jag med droger.
På nåt sätt fixar man det.
På sjukhuset tänkte jag: Ja, det här är bara rättvist.
- Hur så? - För jag misslyckades.
Vad menar du?
Jag dödade människor.
Jag gjorde några gräsliga misstag.
Alla gör vi misstag.
Du hade inget val. Det fattar inte demonstranterna.
Det var ju rena dårhuset.
Ibland önskar jag att jag lagt mig ner, när jag träffades i foten.
Nu struntar ju alla i om jag var en hjälte eller inte.
Den dan blev jag förlamad och kastrerad.
För att jag var så dum.
Annars hade jag haft kvar pitten och kulorna.
Jag skulle ge allt jag sätter värde på-
- för att ha en frisk kropp igen.
Men jag blir aldrig frisk igen, och det måste jag leva med.
För fan, Ronnie, du fyller år.
Du lever.
Du klarade dig.
Skratta lite.
Nästa: Syracuse, New York.
Minns du de långa breven jag skrev från Vietnam?
Snurriga, va?
- Jag skrev allt jag inte sa. - Det var fina brev.
- Ibland kunde jag inte stava rätt. - Vad spelar det för roll?
Det låg mycket känsla i orden.
Jag är så ledsen för vad som hänt dig.
Mamma ringde och berättade det.
Jag blev chockad.
Jag ville så gärna göra något för dig...
Det kändes så frustrerande.
Jag stod i korridoren och darrade. Jag fick inte fram ett ord.
- Du ska komma över till Locklin. - Jag kan inte nu.
Glöm inte mötet. Klockan nio.
- Förlåt. - Du har visst mycket att göra.
Jag är med i demonstrations- kommittén Kent State.
Kent State. Det var ju fruktansvärt.
När jag såg flickan ligga där i en blodpöl-
- tänkte jag på affischen med de döda barnen i My Lai.
Och jag tänkte på dig och alla pojkar som stupat där.
Som till ingen nytta offrade kropp och själ.
Kriget är helt fel, Ronnie.
Jag måste göra någonting.
Vi behöver inga vapen
utan händer att hålla oss fast i
vi behöver inga bomber
Gå strejk. Stäng igen.
Jag säger inte att det är så...
...men om du är mot kriget, kan du vara till stor hjälp.
Du har ju varit där. Folk skulle lyssna på dig.
Minns du balen?
Minns du?
Jag sprang dit i regnet som en galning. Jag måste dansa med dig.
Det var som om jag anade det.
Jag lovade mig själv att jag alltid skulle älska dig.
Prästen kan inte komma i morgon.
Vad ska vi göra?
Jag ska tänka på saken. Vi ses sen.
Ronnie, jag måste gå in.
Vill du följa med?
Jag tror inte det.
Men jag stannar kanske en stund.
Vi ses sen.
Ett, två, tre, fyra kriget måste få ett slut
fem, sex, sju, åtta vi vill inte trappa upp det
Toppen att Syracuse är i strejk!
Nu får vi äntligen lära oss nåt.
Brooklyn och New York strejkar redan.
Över 200 high schools och 400 universitet strejkar.
Sammankomsten är olaglig. Den som inte går blir arresterad.
Vem lät döda studenterna? General Waste-more-land!
Spiro Agnew.
Tricky Dicky Nixon.
Vi går och pratar med krigsivrarna i Washington.
Till Vita huset!
En gång älskade jag det här landet.
Allt det här fick jag. Kolla in det.
Purpurhjärtat och "Bronze Star".
Bara meningslöst skräp.
Åt helvete med skiten.
Det är krig. De har just dödat två svarta i Jackson.
Hela världen ser på.
Sen går apparaten sönder och de tänker kapa benet.
Det var killen på sjukhuset som började och sa:
Ta ditt Vietnam och dra åt helvete.
Dra åt...
En dubbel whisky och en öl.
De borde utradera Hanoi fullständigt-
- och ta hem våra grabbar därifrån.
Vietnam.
Vietnam. Nån borde skriva en gripande sång om det.
Minns du Del Shannons "Runaway"?
Här går jag och undrar vad som gick snett
med vår kärlek som ändå var så stark
jag vet nog vad som hände det där jävla Vietnam
Hela det hopplösa kriget.
Din tur, Ronnie.
Ta du ditt Vietnam och dra åt helvete.
I helsicke. Är det synd om dig för att du sitter i rullstol?
Jag har också varit marinsoldat.
Blodbadet vid Iwo Jima. Så sitt inte och lipa i ölen.
Ta det som en marinsoldat.
Du tog själv värvning, så sluta gnälla.
- Timmy, vem är den där skitstöveln? - Glöm det nu.
Typer som du-
- är ena jäkla kräk. Det tycker jag.
Visst, din jävla lipsill.
För om de vinner, hänger de dig först.
De vet att man inte kan lita på en förrädare.
- Om du inte satt i den där stolen... - Men det gör jag!
- Lägg av, Phil. - I helvete!
Lägg av. Han är inte värd det.
Hej, vad heter du?
- Dra åt helvete. - Penny? - Jenny.
Följ med mig till Mexico.
- Vad menar du? - Att du är vacker.
Det är vackert där med. Havet, sanden och solen.
Vi kan ta ett plan i kväll.
Du är helknäpp.
- Hur är läget? - Som vanligt.
- Du har väl tränat mycket? - Hela livet.
Är du okej? Förlåt att jag skrattar.
Han är aspackad.
Ge mig rullstolen.
Ge mig rullstolen. Jag vill dansa.
Ge mig stolen. - Jenny?!
Det är okej.
Nu går vi, Steve.
Kom nu, Steve.
Vad är det? Är du full igen?
Vår son är ett fyllo.
Låt bli. Ge mig det.
Du tror på det, men inte jag.
Hans plåga varade i 3 dar, min är evig. Om jag ändå vore död.
- Dumheter. - Tyvärr måste jag leva.
Jag måste påminna dem om Vietnam.
Ni vill gömma undan oss eftersom det är pest-
...och jag är en jäkla nolla. - Han hör inte på.
Ronnie, du får inte dricka här.
Jag gick på deras snack: "Döda dem bara!"
Sergeant vid marinkåren. Vänsterom, högerom!
Det är bara en stor lögn.
Lägg dig och sov ruset av dig.
Vad har de gjort med dig?
- Du behöver hjälp. - Nej, du!
Du med din Gud och dina korkade drömmar. Nu skäms du för mig.
- Jag skämmer ut dig. - Gå och lägg er.
- Åt helvete med dig. - Hur talar du till mig?
- Du väcker hela kvarteret. - Så bra!
Cusaks, Camelettis, Walshes. Berätta för dem vad som hänt mig.
Berätta vad de gjort med vårt land.
Vi sköt ihjäl kvinnor och barn i Vietnam.
Kyrkan gav sin välsignelse. Vi skulle bekämpa den röda faran.
Men du skall icke dräpa, mamma.
Du skall icke dräpa kvinnor och barn.
Var det inte det de lärde oss?
Tyst! Jag vill inte ha dig här längre.
Ron, det räcker nu.
Nej! Säg till henne att nu dödar de alla.
- Jag tvingade dig inte att gå med. - Jo!
Nu rasar allt samman. King, Kennedy, Kent State.
Vi har förlorat.
- Allt var förgäves. - Det är inte sant.
Vad vet du om det?
Pappa, säg åt henne att det är en jävla lögn!
Gud är lika död som mina ben. Ingen Gud, inget land.
Bara jag och den här rullstolen för resten av livet.
Jag och min döda penis.
Inte katetern! För Guds skull!
Jag orkar inte längre. Åt helvete med dig!
Att leka med sin penis är synd. Om jag bara kunde göra det.
- Jag vill inte höra det ordet. - Penis!
En stor, hård penis, mamma!
Herregud, vad ska jag göra?
Jag har aldrig använt den. Den ligger i djungeln nånstans.
Jag är ledsen att det blev så här.
Jag är ledsen över att du är ledsen, mamma.
Allt är en enda röra.
Kanske behöver du komma ut och resa lite.
- Du talade om Mexico. - Jag vill inte till Mexico.
Jag vill inte åka nånstans.
Jag tycker att du borde åka.
Vad kan jag göra? Vad vill du?
Jag vill bli en man igen.
Vem kommer att älska mig, pappa? Vem?
Vem älskar en sån som jag?
Satsa. Fem dollar.
För lite, Ed. Vi spelar med ett kort öppet.
Vi har en femma, en knekt, en joker, en kung och ett äss.
Insatsen har höjts. Charlie har en dam.
Du med de blåa ögonen, vad heter du?
Ditt namn?
- En annan lam dåre. - Var kommer du ifrån?
Grabbar, hälsa på Ron.
Skrattar bäst som skrattar sist.
Ta mig i skrevet.
- Vad heter du? - Charlie. Från Chicago.
- Har ni spelat länge? - 55 timmar.
- Hur länge har du varit här? - 100 år.
Jag åker inte tillbaka till de jävla Staterna.
Ingen brydde sig. Inte en kvinna såg på mig.
Skitland. Jag åker aldrig tillbaka.
Vad du är vacker, raring. Är hon inte vacker?
- Mycket vacker. - Skaffa dig en kvinna, du med.
De älskar fantastiskt, även om du är lam.
Har man inget annat, får man ta till munnen.
Akta så att du inte fastnar här.
Man är bra full på mescal-
- när man sväljer masken i flaskan.
Bor du i Villa Dulce?
"Bueno." Kommer du med?
- Kommer du med upp? - Nej.
Jag ville bara...
Ja, jag går med upp.
- Kom då. - Kör till.
- Vad heter du? - Maria Elena.
Pengarna.
Jag vet inte hur mycket.
Det räcker.
- Klä av dig. - Det tjänar inget till.
- Jag blev lam i kriget. - Vietnam?
- Låt mig titta. - Nej, den rör sig inte.
Låt mig titta.
Jag bröt ryggraden. Jag har ingen känsel där alls.
Vi ska ha det skönt.
Allt kommer att gå bra.
- Tycker du om mig? - Ja, du är mycket söt.
Hur var det?
Hade du en eller två?
Se upp, knäppskalle!
- Hon var bra, va? - Tack. Det var fantastiskt.
Ena handen på hennes tuttar och den andra om plånboken.
Rena paradiset, va?
Får jag se på det där?
- Vi gifter oss i dag, va? - Ja, gärna.
Vill du ligga med mig?
Jag kan suga av dig.
Har du lust på mig? Sextio pesos.
Kom.
Kära mr och mrs Wilson...
Jag vet inte hur jag ska börja, men jag kände er son i Vietnam.
Han var...
Jag slår ihjäl honom. Den här gången dödar jag honom.
Jag menar allvar.
Skål för din kropp.
Jag slår ihjäl dig!
Hur vågar du säga så till mig?
Hon tycker att det är kul att jag inte kan röra på staken.
Dra åt helvete, din jävla hora!
Åt helvete med alla mexikanare.
- Ut! - Sätt på din syfilitiska morsa.
Försvinn härifrån.
Hade det inte varit för kriget hade jag inte varit här.
- Vet han vart vi ska? - Jag sa Villa Rosa.
- Villa Rosa, senor. Mycket fint. - Fantastisk bordell.
Senoritas med stora tuttar, små tuttar...
Den satans mexikanska horan.
Jag tror att vi for förbi avfarten till Villa Rosa.
- Vart kör du, din taco-idiot? - Var det inte förra avfarten?
Kolla taxametern. Han har fifflat med taxametern!
Jag sa Villa Rosa!
- Vad gör vi nu? - De kan ta sig i häcken.
Ja, men hur kommer vi härifrån?
Åt helvete med dem. Hororna, taxichaufförerna-
- Mexico, Nixon, Vietnam, hela köret.
- Hur kommer vi härifrån? - De tvingade mig att döda spädbarn.
Måste du också göra det?
Okej, vi får lifta tillbaka till Villa.
Ta dig i brasan. Inget är "okej"!
Tvingades du döda en vietnamesisk baby?
Vad vet du om det?
- Alltså inte. Du ljuger som fan. - Du ljuger.
Låt mig vara. Vi måste härifrån innan det blir mörkt.
Du har aldrig dödat en baby. Du tvingades aldrig göra det-
- för du kämpade inte helhjärtat.
Vad vet du om det? Jag kanske har dödat fler babysar än du.
Men jag snackar inte om det.
Varför inte? Är du bättre än vi andra?
Du har en hel hög medaljer, men du ljuger som fan.
Du var ju inte ens där!
Vad menar du med det?
Säg sanningen. Vad är det du döljer?
Ingenting. Men du döljer nåt, annars skulle du inte vara i Mexico.
Skitsnack. Du har väl aldrig dödat nån, va?
- Har du? - Har du nånsin sett dig i spegeln?
- Ta dig i häcken. - Du kan ta dig i häcken.
Vi vill gärna åka med.
- Hur gick det? - Håll käften, lögnhals.
Du fattar ingenting.
Jag hade en stad. En mamma och en pappa.
Saker som räknades. Minns du det?
Sånt man litade på innan vi alla gick vilse.
Vad ska vi göra, Charlie? Vad ska jag göra?
- Varifrån är du, Wilson? - Venus, Georgia.
Jag har aldrig sett nån från Georgia bli skadad.
- Jag har hört om Wilson. - Jag tror att jag dödade honom.
Det tror jag inte.
Hundarna bits inte.
Bort med er. Försvinn.
De är rädda för rullstolen.
God dag mr Wilson, jag är Ron. Tack för att jag fick komma hit.
Billys vänner är våra vänner.
Kom in.
Min fru har lagat kyckling.
Det var en fin begravning, minsann.
Hedersvakt med marinsoldater ända från Atlanta.
De sköt salut. Trumvirvel.
Det var förstås inte som under inbördeskriget.
Det var för Billy-
- och Bruce Crabtree. Och Andy Henderson.
- Och Lance Rutledge. - Ja, det var en fin grabb.
Jag fattar fortfarande inte varför vi måste dit och kriga.
Så många unga män stupade. Jag fattar det fortfarande inte.
Men vår stad har ett stolt förflutet.
Min farfar stred i inbördeskriget. Min far i Frankrike 1918.
Och du i Stilla havet 1944. Guadalcanal.
Vår familj har kämpat i alla krig.
Och vi gör det igen, om det behövs.
De vet inte exakt vad som hände.
Vi fick brev från en överste.
- Överste Moore. - Just det.
Det var ett bakhåll och Billy hade utmärkt sig i striden.
Och Billy dog hastigt.
Det var tur det.
Jag var hans sergeant. Jag kände honom inte så väl. Han var ny.
Vi talade inte mycket med de nya.
Var han nitton?
- Er enda son? - Ja, min enda pojke.
Han var gift och ni var gravid.
Den dagen han stupade minns jag väl.
Det var en underlig dag. Vi patrullerade längs kusten.
Från alla håll hördes skrik och skjutande.
Det var redan sent när vi fick syn på barnen.
Spädbarn som vi hade dödat av misstag.
Så fruktansvärt.
Sen bröt vansinnet löst.
Vi tvingades retirera undan nordvietnameserna.
Vi tappade kontakten med varandra.
Folk vrålade och sköt på allt som rörde sig.
Och det var då det hände.
Jag var förvirrad... och rädd.
Jag sköt tre gånger.
Och skotten...
Någon stupade.
Det här är så svårt att berätta.
Du behöver inte berätta det.
Det var jag som sköt ihjäl er son.
Det var jag.
Det som är gjort är gjort. Jag kan aldrig förlåta er.
Men Herren kan det kanske.
Vi förstår, Ron.
Vi förstår vilken plåga det måste ha varit för dig.
Fred nu!
Ta hem våra bröder!
Ett, två, tre, fyra kriget måste få ett slut
Ta hem våra bröder!
Droger, marijuana, trafikförseelser. Skingra alla hippies.
Stolt accepterar jag att ställa upp som presidentkandidat.
Låt oss sträva efter en ännu större seger i november 1972.
Fyra år till! Fyra år till!
Har ni något medlidande med de människor som drabbats av kriget?
Det här kriget är brottsligt.
Ut med er!
- Längre kommer ni inte. - Jag har en passersedel.
Ni kan inte hindra mig.
Vad vill ni säga till dem?
Jag är Ron Kovic, Vietnamveteran.
Jag har kommit hit för att säga att kriget är ett misstag.
Samhället har ljugit för oss.
Det har lurat folk att 2000 mil härifrån-
- föra krig mot ett fattigt men stolt bondefolk.
Det vietnamesiska folket har kämpat för sin oavhängighet i 1000 år.
Ord kan inte uttrycka den vämjelse jag känner för vårt lands ledning.
Den som inte älskar Amerika, kan dra åt helvete, säger de.
Vi älskar Amerika, men inte den amerikanska regeringen.
Den är ett gäng korrupta tjuvar, våldtäktsmän och rånare.
Och det accepterar vi inte längre.
Sanningen är att de låter våra bröder dö i Vietnam.
Vi vill berätta sanningen.
Förrädare! Är du kommunist?!
Är en spottloska det tack vi får?
Amerika får aldrig glömma det här kriget.
Det var inte bara en mardröm.
Och ni kan inte vända dövörat till.
Våra rullstolar är en del av "Memorial Day".
Vi är era Yankee Doodle Dandies som har kommit hem.
Den amerikanska nationen får inte splittras.
Oroligheter har utbrutit under konventet.
Invalidiserade krigsveteraner protesterar mot kriget.
Varför jagar de bort oss?
Därför att de har dödat en hel generation av unga män.
Sluta bomba, slut på kriget!
Kommunister!
Sluta bomba, slut på kriget.
Gå hem igen!
I kväll säger jag till er:
Kritik har börjat göra sig hörd-
- mot dem som har tjänat Amerika.
Låt oss visa dem som har kämpat i Vietnam-
- den respekt de har gjort sig förtjänta av.
Hämta bilen!
- Du är arresterad, Kovic. - Vad snackar du om, Eddie?
Du borde ha stupat, din förrädare.
- Räck mig händerna. - Jag följer med.
Jag har inga magmuskler. Jag kan inte hålla balansen. Jag är lam.
Nu kommer pressen. Ut med honom. Hämta bilen.
Gå framåt och skingra massan.
- Klarade han sig? - Det är ingen fara.
Ett sår i huvudet. Har du ont nån annanstans?
Var är min rullstol?
- Det här måste pressen se. - Du fick visst tyst på Nixon.
Eddie arresterades, Peterson slog de ner.
Piscatelli fick en hjärnskakning.
Det är totalt kaos där borta.
Frankie, hämta pressen.
Snuten rensar hela parken.
Hör på, grabbar.
Vi intar salen igen.
Vi tar tillbaka salen. Sätt fart!
Politik ska inte bedrivas av ett fåtal till förmån för ett fåtal.
Vi måste ha en folkets regering som är till för folket.
Svarta, bruna, röda, gula, vita.
Kvinnor, ungdomar, gamla, arbetare, studenter. Så måste det vara.
Feministen drog över med 6 minuter. Jackson börjar bli otålig.
Mr Kovic, sen är det er tur. Är det nåt ni vill ha?
Nu kör vi.
Äntligen är det dags. Berätta för dem hur det är.
Hela världen ser på. Fantastiskt.
Du ser pigg ut. Vi vill ha Ronnie som president.
- Fantastiskt, Ronnie. - Kan jag få komma fram?
Jag drömde nåt i natt.
Du talade till en stor folksamling.
Och du sa så fina saker.
Nästa talare är en Vietnamveteran-
- som har något särskilt att säga er.
- Vad ska ni säga till dem i kväll? - Sanningen, helt enkelt.
- Några planer för framtiden? - Vi får se.
Vill ni signera er bok?
Okej, då går vi.
Hur känns det att tala till hela nationen?
Mycket hedrande. Det har vi kämpat länge för.
Först på sistone känns det som om-
- jag kommit hem. Kanske är vi äntligen hemma nu.