ȘCOALA PRIMARĂ SPRINGFIELD
Îmi pare rău, dar vom sta ceva aici.
S-a stricat un camion, și polițiștilor le ia ceva până rezolvă tot.
ZOO
Crede că burta mea-i un munte. Lou, repede, fă-mi un selfie!
Nu-i un selfie dacă eu fac poza.
Mă pupă! Fă-mi un selfie!
Nu mai am baterie la telefon.
Milhouse, ce se mai vorbește în grup?
E grozav.
N-ai cum să rămâi la curent.
HEI, OK, BINE, BUNĂ
Ce fel de jazz asculți, tâmpit sau plictisitor?
E podcastul lui Marc Maron.
Are interviuri faine cu oameni interesanți.
Nașpa, nu-l cunosc. Nașpa, n-o cunosc.
Loudon Wainwright, nașpa.
Are un interviu cu Krusty?
Da. Stai, nu, sunt căștile me…
Sunt ale tale acum.
E grozav, Krusty.
M-ai dat pe spate.
Da, păi, e adevărat. E absolut adevărat.
Am o fobie pentru plăcinte.
E o nebunie, pentru că toți te-am văzut cum ești lovit în față
cu plăcinte la televizor.
Nu, alea sunt torturi decorate ca niște plăcinte.
Deci așa te poți simți în siguranță.
Nu de crustă mi-e frică, ci de umplutură.
Krusty, trebuie să te întreb despre ceva
și nu vreau să devii defensiv, dar n-ai mai vorbit până acum despre asta.
Poți să îmi vorbești despre Nisipurile spațiului?
În niciun caz, ciocule!
Putem vorbi despre milkshake-urile explozive
din meniurile tale. S-au găsit nasurile copiilor?
Bine, îți voi spune despre Nisipurile timpului,
filmul care aproape că mi-a mâncat sufletul.
Continuă să vorbești. Dau de mâncare la pisici.
Poveste începe în era glorioasă a Hollywoodului…
BEBELUȘII SPION
…sfârșitul anilor '80, când filmele erau făcute după idei trăsnite.
Pui două cuvinte laolaltă în titlu…
CĂLUGĂRIȚELE NINJA
…pui o melodie rap la sfârșit care explică povestea…
UN PAPĂ ȘI JUMĂTATE
…și ajungi pe coperta revistei Premiere.
UNCHIUL MEU, NEPOTUL
Am jucat în comedia
Polițistul și câinele.
În care am jucat un polițist omorât
care a fost reîncarnat ca Saint Bernardul partenerului său.
Cinci mașini de poliție distruse, o sută de elicoptere care-au explodat
și soția primarului are pureci.
Dați-mi insigna și zgarda. Sunteți suspendați pentru o lună!
- În ani de câine înseamnă șapte luni. - Câine polițist!
Dintr-o dată, toți voiau să facă afaceri cu mine,
și aveam întâlniri cu vedete talentate
la care înainte le doream răul.
INTEGRITATE ARTISTICĂ, PÂNĂ AICI
Bineînțeles, studioul voia un al doilea film.
Bine, Krusty, suntem gata de Polițistul și câinele 2: arma de aur.
Noi… cine a făcut…
Cei doi Terry au scris un scenariu grozav.
Savage Sam Borgberg va regiza filmul. Deci când începem?
Înțeleg. Credeți că sunt un pierde-vară
care vrea să realizeze continuări la film pentru bani.
- Da. - Acesta-i următorul meu film.
NISIPURILE SPAȚIULUI
Krusty, îți bați joc de mine?
E cea mai faimoasă carte după care nu se poate face un film.
L-a înnebunit pe Kubrick. L-a făcut pe Coppola să bea.
Cei patru Jeff au încercat să scrie un scenariu, dar nici ei n-au putut.
Mi-a schimbat viața după ce am cumpărat-o la un magazin deocheat din greșeală.
„Există o lumină care strălucește de la stea la stea,
de la suflet la suflet, legându-i pe toți din univers.”
Nu-mi place că eroul nu refuză misiunea
înainte de a accepta-o. Ție îți place?
Uitați, nu mai beau dintr-o toaletă
până nu dați undă-verde acestui film. Și nici nu mai joc un câine.
Avem un comediant care vrea să facă
un proiect din vanitate științifico-fantastic.
Uitați cum facem. Îl aprobăm, dar îl facem cât de ieftin se poate.
Putem să-l filmăm în Mexic ieftin.
Angajăm un regizor trecut de vremea lui și ratați, pentru restul.
După ce va fi un eșec, clovnul ăla se va întoarce aici
și va juca în câte filme cu câini vrem. Mai facem două.
Nisipurile timpului
a primit undă-verde,
iar studioul a angajat necalificați în echipa de producție,
inclusiv un cuplu tânăr a cărei dragoste atunci începea.
Ea era plină de optimism,
iar el era un pic mai puțin gras decât va fi mai târziu.
Ce poate fi mai tare de-atât?
Noi doi lucrând la un film toată vara, ca asistenți de producție.
Ce romantic!
Vom fi ca Elizabeth Taylor și Richard Burton
dacă trebuiau să aducă tuturor cafea.
Bine toată lumea, e timpul să plecăm în Juárez, Mexic.
Acolo am turnat Manhattan Mix Up, unde am pierdut multă lume.
Acum, să ne cărăm!
MEXIC
De ce ne-am oprit?
Se scurge ulei din autobuz. Uită-te în spate!
Petele alea erau pe bune?
FIGURANȚI
Nisipurile timpului, ziua întâi, dubla unu.
REGIZOR
Acțiune!
Atât de gol și necunoscut, și totuși mi-e cumva familiar.
- Hei! Ce naiba-i asta? - Tăiați!
E de culoarea nisipului! Ar trebui să fie roșu!
- Și ce? Nisipul e nisip. - Ai citit cartea?
Dunele astea de nisip e tot ce-a mai rămas din umanitate
după Războaiele Ruginei!
De ce s-o fi citit? E o carte de duzină.
Mașini cu laser, femei cu mâini de caracatiță, o luptă ici-colo, și gata.
Auzi aici, sac de riduri fără talent ce ești!
Du-te înapoi pe fundul lacului din care te-au pescuit,
pentru că nu te mai apropii de filmul meu!
Dle, am lucrat la filme când încă n-aveau un nume.
Am turnat odată un film de două ore în 90 de minute.
Așa că-ți spun, ca dna Lillian Gish,
ușurează-te în pălăria ta!
Acum, dacă mă scuzați,
mă duc să mă înec în mod misterios în ocean.
Așa cum s-ar putea să fi auzit, a avut loc o despărțire amiabilă
între mine și regizorul ăla. Îi dorim toate cele bune.
Există un singur artist care înțelege această carte și poate regiza filmul.
Eu.
Știu la ce vă gândiți, că mi-am asumat prea mult de lucru,
din moment ce sunt și actor, și regizor în acest film pe care-l cofinanțez.
Eu nu cred asta, pentru că această poveste trebuie spusă.
Ce palpitant e!
Krusty deține pasiunea și viziunea pentru a face acest film grozav.
Habar n-am cum să fac un film. Nu știu nimic.
Echipa a încurcat-o, și cadoul pentru ei e doar un tricou.
Bine, înțeleg.
Ca orice alt actor, ai crezut că poți regiza.
Părea ceva simplu de făcut.
Îți ții mâinile așa, și gata!
Annie Leibovitz te pozează într-o cadă umplută cu lapte.
Că tot veni vorba despre asta…
Îmi amintesc că odată filmam ceva
- …la Beciul cu Râsete… - Nu vorbim despre tine!
Ți-ai făcut deja reclamă la clubul tău tâmpit.
Lasă-mă să vorbesc.
În Hollywood se spune: „Nimeni nu știe nimic.”
Ei bine, eu știam și mai puțin de-atât.
Ce vrei să aibă prințesa pe cap,
- …pene sau solzi? - Nu știu, hai să zicem solzi.
Și uite așa s-a dus tot bugetul pentru costume.
Pentru prânz, unii vor crenvurștii fierți, dar alții îi vor la grătar.
Oricum ar fi, eu n-am crenvurști, deci ce fac?
Cum vrei ca ușile navei spațiale să se deschidă?
Așa… Sau așa…
Judd Nelson nu iese din rulota sa.
Christian Slater nu se întoarce în rulota lui.
Câte cuburi de zahăr vrei în cafea?
Nu mă mai întrebați lucruri!
Asta-i o pauză oficială sau e una scurtă?
Săracul bărbat-clovn.
Filmul ăsta-i visul lui, dar se duce pe apa sâmbetei.
Așa e showbizul în Mexic.
Nimic din filmul ăsta nu-i real?
Ești în regulă?
În regulă? Sunt un impostor care nu poate lua nicio decizie.
Poate că trebuie să începi cu una mică.
Cum ar fi, ce culoare va fi sângele monstrului spațial,
- …portocaliu sau verde? - Ambele. Niciuna. Nu știu!
Închide ochii, respiră adânc și imaginează-ți sângele. Ce culoare e?
- Portocaliu. - Bravo! Ai luat o decizie.
Bineînțeles! Portocaliu! Știam eu că-s un geniu. Gata! Am regizat un film!
A fost o singură decizie.
Sunt un nimeni! Sunt o fraudă fără pic de talent. Un ratat.
Bine lucrez pentru singura persoană nesigură pe ea din showbiz.
Ai riscat tot ce ai pentru a spune povestea asta. Trebuie să fie specială.
Poate pot să fac asta, cu ajutorul tău.
Ai vrea să fii asistenta regizorului?
- Pe bune? - Am nevoie de tine ca să iau decizii.
Nu, stai, nu vreau asta! Doamne, ce vreau?
- Prima. - Ești angajată!
Mai multă dinamită.
Explozivele astea sunt foarte aproape de figuranți.
Și ce? Avem destui. De aia sunt figuranți, nu?
Spune-i ăluia să meargă la școala de actorie și să lucreze ca îngrijitor.
Krusty adoră ce faci. Trebuie doar să te grăbești un pic.
Spune-i să se ducă naibii.
A zis: „Cum zici tu, frate”!
CABINELE VEDETELOR
Filmul depinde de decizia asta.
- Spune povestea care trebuie relatată. - Fundul ăsta pentru scena de acțiune,
și ăsta, pentru scena de dragoste. Să facem artă!
Scuze c-am întârziat, dar eu și Krusty plănuiam încadratura de mâine.
Plan-detaliu, plan mediu, plan întreg, plan general, prim-plan,
plan de ansamblu, și, ce să vezi, plan mediu!
Ești așa de ocupată cu regizorul ăla, că de-abia te mai văd.
Krusty are nevoie de mine. Se simte foarte stresat.
Habar n-ai cât praf pentru regizori trage pe nas.
Cu toții lucrăm din greu.
Am vopsit din nou recuzita în alb și negru pentru o amintire.
N-am fi putut s-o facem dacă n-avem praful pentru echipă.
Păi, totul va fi meritat când filmul va atinge inimile oamenilor,
în timp ce Peabo Bryson cântă melodia de la final.
L-ați angajat pe Peabo?
- N-a zis un da ferm. - Îl înțeleg.
Trebuia să avem o aventură romantică,
dar, de câte ori suntem singuri, îți sună pagerul.
Hai să avem o aventură romantică acum.
Da, dragă!
PRAF PENTRU REGIZORI CAFEA
Unde ai fost? A trebuit să mă uit la scenele filmate fără tine.
Salutări! Bun venit!
M-am uitat la ambele toată noaptea. Care-i varianta mai bună?
A fost filmat spunând și „Bună”?
Îmi cer scuze, am fost cu Homer, iubitul meu.
Iubit? Nu poți avea un iubit. Am nevoie de tine!
- Krusty! - Nu pe post de iubită.
Ci ca o mamă-terapeut-rabin care îmi xeroxează chestii.
Desparte-te de el!
Cred în acest film, dar cred și în Homer și Marge.
Eu sunt Marge.
Da. Marge. Știam asta. Marge.
Nu mă voi despărți de Homer. El e sufletul meu pereche.
Știi ceva? Înțeleg. Trebuie să-ți pui pe primul loc viața.
Din nou, tu ești singura care mă poate pune la punct.
- Mulțumesc! - Cu plăcere.
Trebuie să-l fac zob pe iubitul ei mai ceva
ca nisipul roșu din film, care acum vreau să fie de culoarea nisipului normal.
Cheamă-l aici pe anestezist ca să pot trage un pui de somn.
- Cu vise sau fără? - Surprinde-mă.
Ce nebunie, nu?
Cum narcisismul și nesiguranța pe sine se completează?
Nu puteai face nimic pentru că asistenta ta avea un iubit.
- De unde vine gelozia asta? - Eu știu? Mi-am concediat psihiatrul
după ce-am aflat că vede și alți pacienți. Deci…
M-am asigurat ca iubitul ei să facă cele mai periculoase lucruri pe platou.
Nu mai avem burrito pentru mic dejun.
Adu dublura pentru cascadorii.
Perfect. Hai să mai filmăm o dată, totuși.
Îți zic, șeful tău nebun vrea să mă omoare.
Ba nu. Krusty adoră relația noastră.
În fiecare zi îmi spune că ar fi păcat dacă ți s-ar întâmpla ceva,
apoi, râde încontinuu.
Atunci, de ce mă trimit în mijlocul deșertului
ca să găsesc o șopârlă pentru o scenă cu o șopârlă spațială?
- Chiar sună un pic periculos. - Nu, sunt sigur că e în regulă.
Ne mai vedem când mă întorc teafăr.
Vino, șopârlică! Cine vrea să fie o vedetă?
Ce de schelete! Mexicanii adoră Halloweenul, nu glumă.
Fir-ar! Ce nai…
Sunt blocat într-o ravenă!
Am un singur lucru pe care pot să-l fac. Să-mi aștept calm moartea.
- Tată, trezește-te! - Poftim?
- Da, trezește-te, grăsane! - Cine naiba sunteți voi, cactușilor?
Suntem copiii pe care nu-i vei avea
dacă nu-ți miști fundul ăla leneș de-acolo.
Teoretic vorbind, se zice „cactuși”.
De ce să scap de aici și să fac copii?
Marge își petrece tot timpul având grijă de clovnul ăla pierdut.
Credeam că de mine are grijă.
Știi, odată vei aprecia o soție
care a dezvoltat empatie și răbdare față de bărbații dolofani și egoiști.
Uită-te la chelul ăla! Ce chel e!
- Nu credem că ne vom mai naște. - Îmi pare rău, Maggie.
Mănâncă-mi spinii!
Spinos ce ești!
O casa. Sunt salvat.
Măi să fie!
Lorzii durerii m-au forțat să exploatez toate carierele de pe planetă,
dar n-au știut că, în tot timpul ăsta, am avut la mine Giuvaierul Iubirii.
Tăiați!
A fost grozav! Și ți-ai amintit toate replicile.
Mersi!
NUMELE EI E MARGE
Marge, m-ai ajutat să devin cum ar trebui orice regizor să fie.
Un tip prietenos, care-i face pe toți să sufere prin procesul lui infernal.
Homer a fost răpit. Avem o scrisoare.
„L-am luat pe lașul vostru plângăcios.”
„Pentru a-l răscumpăra vrem
un milion de dolari sau 100 de bilete la Los Angeles Raiders.”
„Haideți, Raiders.”
Îmi pare rău!
N-avem banii ca să-l răscumpărăm, dar cred că știu ce-ar vrea să facem.
O mulțumire specială în genericul de încheiere,
chiar înainte de a menționa tipul de material fotografic.
Înapoi la treabă!
Nu. Echipajul trebuie să aibă grijă de membrii săi.
Îl vom salva pe Homer, orice-ar fi.
N-avem un milion de dolari,
dar avem un lucru. Magia din filme.
Hai cu praful!
PRAF DE ECHIPĂ
„Ay, ay, ay”, cum zici tu.
Ne vrem înapoi colegul!
Americanii au arme futuriste.
Aceste arme futuriste nu-s adevărate.
- Nu mai trageți! Tăiați! - Bine, luăm o pauză scurtă!
N-avem un milion de dolari,
dar vă putem oferi ceva mult mai valoros.
Un film de Hollywood.
Ne vrem doar colegul la schimb.
Îl putem vinde ofertantului celui mai bun de la MIFED!
Avem o înțelegere.
Nu! Nu-mi poți da capodopera.
„Există o lumină care strălucește de la stea la stea,
de la suflet la suflet, legându-i pe toți din univers.”
Fii cel care crede în aceste cuvinte
și lasă lumina dintre mine și Homer să dăruiască viață universului nostru.
Domnilor, filmul e al dv.
Ești un om bun, Krusty.
Sunt așa doar când ești pe lângă mine, și de aia nu vreau să te mai văd vreodată.
Sentimentul e reciproc.
Am luat multe interviuri, frate, dar vai!
Mă bucur că Byron Allen și-a anulat interviul.
Și după asta, am fost trimis înapoi să fac televiziune pentru copii
și n-am mai vrut vreodată să mai fac ceva cu valoare.
Deci, oameni buni, ați auzit… Cine ar putea s-o uite?
O poveste înduioșătoare despre singurul gest altruist al unui om egoist.
„Vă plac nucile caju calde, dar n-aveți timp să le încălziți?
Shew Blaster vă rezolvă problema.
Dacă nuca se-ncălzește, halește!”
Mamă! Tată!
Nu ne-ați zis niciodată că ați lucrat împreună la un film.
De aia ai purtat toți anii ăștia jacheta aia de echipaj.
Filmul ăla nebunesc? Doamne, asta a fost cu mult timp în urmă.
- Eram niște puștani. - Cum a fost?
Munca pe acel platou de filmare a fost foarte asemănătoare cu căsnicia noastră.
Zile lungi, argumente stupide pe care nu ți le mai amintești,
dar micul dejun era superb.
Un mic dejun bun te ajută să treci prin multe.
Dar ce s-a întâmplat cu filmul? A ajuns Krusty să-l vadă vreodată?
Probabil, nu vom ști niciodată.
Giuvaierul iubirii este din nou întregit.
Profeția a fost împlinită.
- Ce? De ce râd? - Cred că-i o comedie.
Trebuia să demonstreze legătura dintre noi toți.
Uită-te în jur, omule! Cred că a reușit să facă asta.
Dacă crezi că asta e o încheiere, ești nebun.
Subtitrarea: Casian Ocăi