SIMPSONIT
Pitäisi kai muistaa jotain.
ÄLÄ UNOHDA
Herää nyt, muisti.
Onko hääpäivämme? Ei meillä ole tänä vuonna.
ÄLÄ UNOHDA!
ÄLÄ UNOH
"Älä unoh"? Mitä?
ÄLÄ UNOHDA
Ai, "älä unohda".
-Älä unohda mitä? -Nyt vauhtia, jengi.
Ukki on mukana senioriolympialaisissa.
Senioriolympialaisissako? Sekö minun piti muistaa?
Älä heittäydy veteläksi.
Myöhäistä. Tehty jo.
Tarttukaa kiinni.
Homer, et kai unohtanut tärkeää päivää?
Odotan jo syntymäpäivän kalareissua.
Nähdään pian. Moe täällä. Tärkeä päivä.
Odottelen. On vähän herkkä olo.
Synttärisankari Moe odottaa autosi ääntä.
SENIORIOLYMPIALAISET
Voin vihdoin voittaa kultaa.
Se oli lähellä olympialaisissa 1936.
BERLIINI 1936
Heitin keihään, joka melkein osui Hitleriin.
Osuin salamurhaajaan, joka yritti tappaa Hitlerin.
Onko "Tappakaa Hitler" -päivä?
Nauroimme Hitlerin kanssa sille jälkeenpäin.
Miksi sinulla on vihko mukana?
Kirjoitan kiehtovasta springfieldiläisestä,
mutta kaikki ovat niin tylsiä!
KIEHTOVIA PAIKALLISIA
Minä kerään Absolut-mainoksia.
-Montako muuta sinulla on? -Onko muitakin?
Surkea ukko.
Pääsi hädin tuskin ylös.
72 surkeaa lajia,
eikä ukki ole voittanut yhtään mitalia.
Molemanin proteesit ovat epäreilut.
Paikoillanne!
Pilviä alkaa kerääntyä. Paras pukea sadeviitta.
Herra! Teiltä putosi leegot!
Minua et saa elävänä, viikatemies!
Hyvä, ukki!
Vie poika. Sielu on tuoreempikin.
En ole ikinä ollut onnellisempi.
Sammuta tuo hippisoopa!
Ajattelikohan koira meitä, kun olimme poissa?
Minun piti viedä Moe tänään kalaan.
Piiloutukaa!
Vihdoinkin ääliö Homer tuli.
Ai, se onkin vain auto.
Paljon onnea vaan Paljon onnea minulle
Olen niin helvetin yksinäinen Voisko joku vain tappaa?
Ja monia vuosia lisää
Emme voi kipittää kuin ravut loppuikäämme, Homer.
Sanot sinä.
"Hei, mätäpaise."
Kenet suututit, Marge?
Se on sinulle, mätäpaise!
En välittänyt syntymäpäivistä,
mutta lupasit kalareissun ja toivo heräsi.
Murskasit unelman kuin Duff-tölkin tappelussa -
ja työnsit sen repaleiset reunat sydämeeni.
Minun ei kai ole tarkoitus olla onnellinen, komea tai mitään.
Miten syvällinen ja tuskainen sielu.
Luuseri!
Moe, maailmankatsomuksesi on sekä ankea että kaunis.
Haluan kirjoittaa sinusta raportin.
Ensi kertaa joku on kiinnostunut sisimmästäni.
Tästä tulikin paras syntymäpäiväni.
Kolmen parhaan joukossa.
Kymmenen parhaan joukossa.
Miksi juuri minä?
En ole mikään Bob Seger tai Haystacks Calhoun.
Sisimmässäsi on taiteilijan sielu.
Kiitti. Tässä on kotini.
KAUPUNGIN SÄRISEVIN NEONVALO
Asutko hotellissa? Olet kuin "Eloise".
Mainitsiko joku nimeni?
Hierova tuoli tuntuu mahtavalta.
Ei se ole hierova tuoli vaan täynnä torakoita. Katso.
SILMÄMUNA HUUTAA RISA PIIPPU
MAKSA VS. MUNUAINEN KUKA VOITTAA?
Katkelmat ovat kiehtovia. "Olin kerran joulukuvaelmassa."
"Äiti tuli uuden miehen kanssa. Hän kutsui minua Steveksi."
Nämä ovat runoutta.
Moe on runoilija! Hänellä on sielu!
Värisyttäkää siipiänne! On teehetki Buttercup Junctionissa!
Moe on Tikkarimaan prinsessa!
Hän syö laventelia ja hajusteita!
Minusta olet lahjakas, Moe.
Kiitos, Homer. Olet rakas.
Vai rakastat sinä miestä!
Taiteellisesti järjestettynä voi syntyä eeppinen runo.
-Kuten T. S. Eliotin Autio maa. -Että kenen ja mikä?
Aivoyrjöni näyttää taiteelta, kiitos sinun.
Sopisiko nimeksi Ulvon betonikuuta?
Hienoa! Se hyppää silmille kuin rotta kalsarilaatikosta.
Olemme loistava tiimi.
Sieluni haisee kuin kuollut pulu
Suljen silmäni ja käyn nukkumaan Unessani syön maissia silmilläni
Juntit.
Ikävää, että sait huonon arvosanan raportista.
Ihan sama. Lähetän Moen runon Amerikan runoseuralle.
Älä mainitse sitä julkaisua!
Runoani ei koskaan julkaistu.
Olipa räppäävä tomaatti Aivan, räppäävä tomaatti
Se räppäsi huhtikuusta toukokuuhun Ja arvatkaa mitä, se olin minä
AMERIKAN RUNOSEURA
Pomo, saimme juuri runon tuntemattomalta runoilijalta.
Nerokasta! Ei makseta ja kanteen.
Paino seis! Lähetä vaimolle kukkia! Etkö ole alaiseni? Potkut!
Olemme ystäviä. Et ikinä soita. On siinä ystävä! Ihana työ.
Tässä.
ULVON BETONIKUUTA
-Maya Angelou, sinut on syrjäytetty. -Et voi syrjäyttää minua!
Moe, runosi on julkaistu!
Miettikää. Julkaistu runoilija siivosi aiemmin yrjöni.
Moen kapakka. Kuka? Missä? Mitä?
Haista huilu, nuljaska.
Kuka se oli?
Joku ääliö soitteli tekaistulla nimellä. Tom Wolfe.
Tom Wolfe kirjoitti The Right Stuffin ja Turhuuksien rovion.
Ja kehitti fraasin radical chic.
Eikö kutsu Wordloaf Festivalille Vermontiin ollutkaan pilaa?
Tapaat kaikki loistavat amerikkalaiset kirjailijat!
Sinun täytyy mennä.
Niinkö? No selvä.
Vain, jos sinäkin tulet. Tämä on sinun ansiotasi.
-Hei, Milhouse. -En ole täällä.
Perhematka perhebaarimikon kanssa. Voiko parempaa ollakaan?
Miten menee?
Surkeasti. Pitää mennä Vermontiin tyhmään runohommaan.
Homer, älä juo ajaessasi.
Selvä. Ajan siemausten välissä.
KIRJALLISUUSKONFERENSSI PHILIP ROTH SAATTAA ÄKSYILLÄ
Kai täällä saa ilmaista juomaa?
-Poliiseja kaikkialta lähistöltä. -Myös Rhode Islandilta.
Pieni osavaltio sakottaa isosti.
Da Vinci -koodia on myyty sata miljoonaa kappaletta.
Tom Wolfe käyttää enemmän huutomerkkejä kuin muut kirjailijat.
Totta.
Mitä kuuluu? Moe Szyslak.
Mahtava Moe!
Hän seisoo hartiat lysyssä räpytellen silmiään valossa -
kuin taikinakasvoinen syntipukki, joka teki syöksyistä uran -
mutta on päättänyt vihdoin miehistyä.
Tai ainakin pamauttaa iskun -
mestarin ulompaan siipilihakseen ennen kuin painuu maihin.
Näettekö käsiä pestessänne kolmatta kättä?
Kerran minulla oli kolmas käsi. Pitää hankkia uusi lukko vessaan.
Moe, esikoisrunosi on raikas kuin puhdas sukkapari vaelluksella.
Mistä keksit nerokkaan nimen Ulvon betonikuuta?
Sain apua nimen keksimiseen.
-Tarvitsitko apua nimeen? -Niin minäkin.
1876 oli hinta, jonka maksoin joskus bensasta.
Keksin Burrin, kun näin sen jäätelöpakkauksessa.
-Uskomatonta. -Kuin huonoja vitsejä.
Hakekaa lahjakassinne ja poistukaa juhlilta.
En kaipaa hännystelevää nauruanne. Minulla on sitä nauhalla.
Te rakastatte minua edelleen, Templen yliopiston vuosikurssi 1987.
Olit kertomassa, miten keksit nimen.
Olin juuri sanomassa, että...
Keksin sen ihan itse.
Kuten oikea kirjailija. Hienoa, Moe! Lähdetään huviajelulle.
Olimme tiimi.
KIRJAILIJAPANEELI
Paneelissa ovat Jonathan Franzen, Michael Chabon ja Moe.
Kirkasta vettä. Onpa hienoa.
Nyt saa esittää kehuja ja itsestään selviä kysymyksiä.
Haluan kiittää teitä kaikkia upeista töistänne.
Niin. Haluan kysyä, ketkä ovat suurimpia vaikuttajianne.
Hyvä ystäväni Jonathan Franzen.
Hänen teoksensa Muutoksia ei kaivannut yhtäkään.
Chabon!
Minun suurin vaikuttajani on Albert Camus.
Sinun piti sanoa minut.
Kehusi näyttää kivalta kannessa. Vieläkö pidät minusta?
Franzen!
Kuka inspiroi sinua, Moe? Jack Kerouac? Charles Bukowski?
-Minäkö? -En tiedä. Ainoa lukemani kirja -
kertoi vedonlyönnistä koiraradalla.
Kirjoittiko kukaan teistä sitä?
Herra Szyslak, täytyy olla joku, ehkä jopa täällä,
joka uskoi teihin ennen muita.
Ymmärrän, mihin pyrit. Ei.
-Kuinka saatat... -Hän vastasi kysymykseesi.
Keskustelu päättyy tähän.
Ansaitsen osan kunniasta.
Keskustelu on päättynyt.
Lisa, nähtävyyskengät jalkaan.
Lähdemme kiertämään Vermontia.
Mahtavaa. Tässä osavaltiossa kilistellään usein laseja.
Menkää te vain. En usko, että olisin hyvää seuraa.
Kiitos varoituksesta. Nähdään, kun nähdään.
Rakastan näitä katettuja siltoja.
Ihan kuin ajaisi söpön talon läpi.
Se oli minun taloni, ääliö.
Anteeksi. Vaihdetaan vakuutustietoja. Minulla ei ole.
Ei ruokaa jatko-opiskelijoille ennen kuin arvostelette 3 000 esseetä.
Siinähän sinä! Olen etsinyt sinua.
Tarvitsen uuden runon illalliselle.
Jos voit tehdä näistä sellaisen ja olla hiljaa osuudestasi,
arvostaisin sitä, vaikken sitä myönnäkään. Tein jo alun.
YKSIN MOEN KIRJOITTAMA
Moe, olet sydämetön ääliö.
Mistä hyvästä tuo tuli?
Ai niin, tekojeni takia. Katsotaan, saanko runon kasaan.
Typerät hanhet! Syötte nerouteni.
Murran pian nokkanne!
Tämän pitäisi olla riemuvoittoni, mutta tappelen hanhien kanssa.
Jos tappelen, voin saman tien voittaa.
Lentäkää vain karkuun muodostelmassa!
Opimme vaikka ja mitä.
Tiesitkö, että luuserit tekevät kynttilät?
Kävimme nalletehtaassa.
Katso, mitä ostimme.
Älä itke, kulta. Vain turkki ja nenät on tehty oikeista karhuista.
Moe väheksyi panostani.
-Kukaan ei itketä tytärtäni. -Moe pilasi hänen Wordloafinsa.
JUHLAT MOE SZYSLAKIN KUNNIAKSI
Istun täällä masentuneena, vaikka kirjailijat ovat onnellista väkeä.
Ennen Moen runoa haluaisin varata loput valkosipuli-perunasoseesta.
Jos lähetätte sitä ykköspöytään, noudan sen myöhemmin.
Nyt annan vuoron Moe Szyslakille.
Runon nimi on Hissin kantavuus.
"Hissin kantavuus 1 090 kiloa."
"Tarkastustiedot hotellinjohtajan toimistossa."
Revit tuon hissin seinästä.
Tässä on toinen, josta ehkä pidätte.
"Kanava 61: koko perheen suosikit. Kanava 62: aikuisille."
"Kanava 63: sisäänkirjautuminen. Kan..."
Minulla on teille toinen runo.
Oodi Lisalle, piikkipäiselle minimuusalle.
Parempi ystävä kuin ansaitsin
Nostit minut maasta
Teit minusta tämän kauniin kukan Toiset kukat puukottavat selkään
Pitäisi lähettää sinulle kukkia Mutta kukkakauppa oli kiinni
Saat ne huomenna
Voi, Moe...
Jos saan anteeksi, olen Vermontin onnellisin mies.
Jos ei lasketa heppuja, jotka olivat menossa vihille.
Sait tyttäreni itkemään. Syö siirappia, ääliö!
-Mitä... -Ei! En ole enää vihainen Moelle!
Tulisiko parempi olo, jos se osuisi minuun?
-Ei enää. -No menen sitten pois alta.
-Tällaista ei voisi keksiä. -Et sinä ainakaan.
Nyt riittää, Franzen. Nenäsi kaipaa muutoksia!
Tappelet kuin Anne Rice.
-Taidamme olla taas ystäviä. -Hieno juttu.
Mitä sanot, jos mennään keilaamaan?
Se olisi oikein mukavaa.
Söpöä. Vihaan söpöä. Haluan kuvia Hämähäkkimiehestä!
Tämä on runolehti.
Sitten runoja Hämähäkkimiehestä.
Riimityksen pitää olla tämä: A-B-B-A-A-B-B-A-C-D-E-C-D-E.
Mitä oikein odotat?
Vaahterasiirappi.
Oikein hyvä reki etiketissä.
Voimakas vaahteran väri, hyvä pyörre.
Jemima!
-Viiraako hänellä nupissa? -Jep.
Tekstitys: Laura Kotiaho