PE NIMENI NU INTERESEAZĂ CHILOȚII MEI
Lisa, vrei să nu mai faci gălăgie?
Fac o farsă la telefon directorului Skinner.
De fapt, frigiderul meu chiar nu mergea.
Mi-ai salvat mâncarea. Mulțumesc, tinere.
E camera mea și fac ce vreau.
O, da? Și eu pot să fac ce vreau în camera mea.
Bart, încetează!
REVISTA BĂIEȚILOR RĂI
Pot să fac asta toată ziua.
Lisa, gata cu zgomotul. Încerc să repar aparatul foto al mamei.
Ușurel, ușurel…
Îmi trebuie un burghiu mai mare.
DRAGOSTE ÎN VREMEA SCORBUTULUI
Mările astea sunt divine.
Nu așa divine ca pieptul tău, domniță.
Cercelul ăla te face pirat?
Cam așa ceva.
Mările s-au liniștit.
Și doar în îmbrățișarea liniștii doi iubiți pot să…
Ce zgomot. Eu am terminat pe seara asta.
Lisa, nu mai sufla în sex…
În sax, nu mai sufla în saxofon. Oprește-te.
Mamă, dar am audiție pentru concertmaistru în formația școlii
și trebuie să exersez.
Îmi pare rău, dar am sacrificat un aparat foto scump
doar ca să am puțină liniște.
Bine, cânt afară.
Hei, astea sună ca trompetele lui Gabriel.
- Știți ce înseamnă asta, nu? - Da! Ziua judecății!
ȘCOALA ELEMENTARĂ SPRINGFIELD
În 45 de secunde puneți pixul jos.
Lisa, care e răspunsul la punctul șapte?
Scuze, Ralph. Testul n-ar avea niciun scop
ca mijloc de evaluare.
- Pe pisica mea o cheamă Mănușă. - Trei, doi, unu, pixurile jos.
Iată o întrebare orală ca bonus. Ce căuta de fapt Cristofor Columb
când a descoperit America?
Cineva în afară de Lisa de data asta?
Ralph, să nu fie despre pisică.
O, bine. Li...
Columb căuta un pasaj spre India.
Corect, Allison. Și asta chiar în prima ta zi.
Într-o călătorie ulterioară,
Columb a descoperit ce azi e America de Sud.
La mine n-a mai scos sunetul ăsta.
Bună Allison! Sunt Lisa Simpson. Mă bucur să cunosc pe cineva
cu nivel de conversație de peste opt ani.
Am șapte ani. Am sărit peste clasa întâi
pentru că mă plictiseam.
Ești și mai mică decât mine?
- Ai hiperventilație? - Nu. Îmi place să-mi miros prânzul.
N-am mai întâlnit pe cineva care-a sărit o clasă.
Sunt surprinsă că tu nu.
Ești destul de deșteaptă.
Sunt sigură c-aș fi putut,
dar nu mi-aș putea părăsi minunații prieteni.
La o parte, regina creier!
Hei, Sarah!
Trebuie să plec Am audiție pentru formație.
Și eu. La ce instrument cânți?
- La saxofon. - Și eu!
- Vreau să devin concertmaistru anul ăsta. - Și eu!
Avem atâtea în comun, vom fi cele mai bune prietene.
- Și eu. - Și eu.
- Termină odată de mâncat. - Conduci bine, băiete.
Fă la dreapta! La stânga! Pisică! Cerb! Moș!
Camion cu zahăr răsturnat.
Zahăr?
CUM CONDUC?
Nu-ți face griji. Ia un bănuț.
Cheamă ajutoare. Am eu grijă de astea.
Dacă zahărul ar fi așa de dulce ca dvs.
Homer, te-ai purtat decent.
Am dat lovitura! Aurul alb, îndulcitorul…
din Texas.
- Tată, dar ăsta nu e furt? - Citește statutul orașului, băiete.
„Dacă mâncarea atinge pământul,
acea mâncare va fi cedată la prostul satului.”
Cum el nu e aici, hai la lopată.
- Mamă? - Ce? Ce?
De ce putrezesc în clasa a doua
când aș putea trece la următoarea?
Nu știu, scumpo. Cred că-i decizia școlii.
Ai vorbit cu cineva de la școală?
Ai dat câteva telefoane?
Ai putea fi mai „drăguță” cu directorul Skinner
- …dacă știi ce vreau să zic. - Lisa…
Sunt drăguță.
Homer, apreciez că ai făcut cina,
dar mâncarea are gust ciudat.
- Mă dor dinții de la ea. - Pentru că are atâta zahăr!
ZAHĂRUL DULCE A LUI HOMER
Marge, asta e oportunitatea noastră.
Am găsit 230 de kg de zahăr în pădure
și-l vând direct la client,
totul pe-un preț extrem de mic de un dolar pe kg.
Dar magazinele îl vând cu 35 de cenți.
Și nu are cuie și cioburi în el.
Astea sunt premii.
O, un capac de sablare!
E rândul tău, Jimbo.
Cineva a exersat peste vară.
- Bun venit! - Da!
Lăuta mea!
Lisa Simpson încearcă pentru concertmaistru la saxofon.
Foarte frumos. Și Allison Taylor tot pentru concertmaistru la saxofon.
O decizie foarte grea, fetelor.
Sunteți amândouă bune.
Deci aici se termină...
A fost pe-aproape Lisa, dar ai reușit.
Am câștigat concursul?
Ți-ai recăpătat cunoștința. Alison a câștigat.
O, a fost doar un vis!
A fost pe-aproape, Lisa, dar ai reușit.
Am câștigat concursul?
Ți-ai recăpătat cunoștința. Allison a câștigat.
Și crede-mă, nu e un vis!
Am nevoie de ajutor. E o fată la școală
mai deșteaptă, mai tânără, cântă mai bine.
Mă simt așa mediocră.
- Mereu vei fi numărul unu pentru mine. - Mamă! Primul tău născut a auzit.
Voiam să zic fata numărul unu.
O, pentru…
Scumpo, dacă vei fi prea competitivă, nu vei fi fericită niciodată.
Oricât de bună ești
mereu va fi cineva mai bun.
Credeam că eu am părul cel mai mare.
Dar excursia la Graceland mi-a demonstrat altceva.
Dar e mai bună ca mine la tot ce mă face specială.
Crede-mă, e mai speriată de tine decât ești tu de ea.
Așa se zice despre urși, mamă.
Omul cu zahărul.
Zahăr din ușă-n ușă? Ce idee minunată.
Ce ai zis, mamă?
Vorbesc cu omul cu zahărul.
Mamă, sunt băiat mare. Pot să fac ce vreau. Scuze.
Mersi. Acum sunt pedepsit.
Hei, Allison, care-i răspunsul la punctul nouă?
- Nu pot să-ți zic, Ralph. - Nici eu, Ralph.
Lasă-mă în pace.
- Creieraș! - Tocilaro!
- Ești o ciudată. - Lăsați-mă în pace!
Pe vremuri era fața mea în noroi.
Nu-mi place să te văd așa de tristă, Lisa.
Doar când îți pun un păianjen pe rochie.
Asta îmi dă o idee.
De reținut. Să pun un păianjen de cauciuc pe rochia Lisei.
Hei, știu. Vrei să aflu niște mizerii despre Allison?
Mai știi cum l-am băgat pe Milhouse în emisiunea de cei mai căutați?
-Uite-l pe barele de cățărat. - Prinde-l viu.
O, nu! Nu din nou!
Apreciez oferta, dar e împotriva
convingerilor mele morale.
Cum vrei. Dacă te răzgândești, ia cartea mea de vizită.
Nu-mi trebuie. Stai în camera de lângă mine.
Notă. Anul viitor să comand mai puține.
Și credeai că n-o să fac niciun ban.
Am găsit un dolar cât așteptam autobuzul.
Cât ai câștigat acel dolar, ai pierdut 40 lipsind de la serviciu.
De la centrală au zis că dacă nu vii mâine
- …să nu te mai duci luni. - Patru zile de weekend!
Hei! Sunt peste medie. Și ce dacă Alison e peste mine
locul doi nu e nicio rușine.
Serviciul de închirieri mașini e mândru să prezinte
a doua cea mai bună formație din America.
Garfunkel, Messina, Oates și Lisa
cu hitul lor de pe numărul 2, „Născut să fiu al doilea.”
Au venit la concert doar ca să ne huiduie?
Lis, am verificat-o pe Allison asta,
și știu că e împotriva principiilor tale...
Dă-mi-o!
- Stai, nu e nimic rău aici. - Da. E curată ca lacrima.
Dar le-am transmis federalilor informații
despre prietenul nostru Milhouse.
- Vă spun, nu am făcut nimic. - Nu-mi pasă.
Au! Ochelarii mei!
Trebuie să nu mai fiu așa meschină.
Ar trebui să-i fiu prietenă, nu rivală.
E o persoană minunată.
Bravo, Lisa.
De ce să fii în competiție cu cineva care te poate bate?
Prefer ce-am zis eu.
Mă bucur că ai venit, Lisa. Vreau să fim prietene.
Ești o persoană minunată.
Bună, Lisa! Sunt tatăl lui Allison, profesorul Taylor.
- Am auzit lucruri bune despre tine. - Chiar? Dar…
Nu fi modestă, mă bucur că altcineva
joacă cu noi anagrame în engleză.
Luăm nume și rearanjăm litere
pentru a descrie persoana.
De exemplu, nu știu… Alec Guinness.
- Genuine class. - Foarte bine.
Bun, Lisa...
Jeremy Irons.
Jeremy's Iron.
E foarte bine pentru prima încercare.
Știi ceva? Am o minge. Poate vrei să te joci cu ea.
Ce e asta?
Pentru competiția de diorame de la școală.
Ai terminat deja? Dar e peste câteva săptămâni.
Lisa, e vorba de diorame. Cine poate aștepta?
Am ales Inima care-și spune taina de Edgar Allan Poe.
Acesta e dormitorul unde a fost ucis bătrânul,
și e îngropat aici, sub podele.
Am folosit un metronom vechi
să simulez bătăile de inimă care-au înnebunit ucigașul.
Mișto, nu?
E grozav, chiar e grozav.
O, ți-a scăpat? Continuă tot așa.
Trebuie să apăr zahărul.
Hoți peste tot. Cel puternic să-l apere pe cel dulce.
Dulce…
Homer?
În America, mai întâi primești dulcele,
apoi puterea și apoi femeia.
Homer? Homer!
- Ce? Ce? - Vreau să termini
cu păzitul zahărului. Ești complet paranoic.
Da, sunt? Chiar sunt?
Bună!
Bine, amice. De unde-ai luat zahărul pentru ceai?
L-am furat cât ai lăsat garda jos pentru o secundă.
Aș face-o din nou.
- La revedere! - Vezi, Marge? Acum vezi?
Homer, când renunți la schema asta nebună cu zahărul?
Niciodată, Marge.
Nu pot trăi o viață anostă ca a ta.
Vreau tot. Terifiantele adâncimi, amețitoarele înălțimi, crema din mijloc.
Poate îi mai ofensez pe snobi
cu pasul meu măreț și mirosul de mosc.
Nu voi fi niciodată iubit de tații orașului,
care cloncăne, și-și mângâie bărbile
și se întreabă „Ce e de făcut cu Homer Simpson?”
- Doar scapă de zahărul ăsta, bine? - Nu!
Hei! Jos de pe zahăr! Albine rele!
Se apără singure, cumva.
Uite, Bart! Aproape m-a ucis.
Am făcut de mână toate personajele din Oliver Twist.
Lovitura de grație, o furtună de zăpadă necruțătoare.
Mișto.
E bine?
Important e că am supraviețuit.
Pe cine păcălesc?
Nu am cum s-o bat pe Allison.
Cum să nu.
Trebuie să fii puțin necinstită,
puțin diabolică. Cum zic francezii...
- Bartesque. - Voi face tot ce e nevoie.
Bun venit în zonele tenebroase ale sufletului!
Uite cum facem.
Mâine, când Allison iese din casă,
o udăm cu furtunul,
din cap până-n picioare, noi rămânând relativ uscați.
Relativ?
Pot sări câțiva stropi.
Bart, dacă o ud pe ea, nu câștig concursul.
Păi, îi putem sabota diorama,
umilind-o în fața întregii școli.
Perfect!
O pregătim astfel pentru trauma cu furtunul.
Ajunge cu furtunul!
STUPINELE GOLDSBORO
E cam liniște azi.
Da! Mai mult decât liniște, știi ce zic.
Mă tem că nu.
De obicei albinele fac mult zgomot.
- Nu e zgomot… nu sunt albine. - Acum înțeleg.
- O, uite una! - Spre mașina albină!
- Adică spre Chevy? - Da.
Foarte inteligent, Simpson. Momind albinele la zahăr,
și-apoi revânzându-le nouă la preț umflat.
- Albinele ce cum? - Simpson, diabolicule…
Te plătim două mii de dolari pe roiul ăsta.
S-a făcut!
Stai puțin! Albinele pleacă.
Nu! Zahărul meu s-a topit! Topit! Vai, ce lume.
Zahărul s-a dus.
- Îmi pare rău, Homie. - E în regulă, Marge.
Mi-am învățat lecția.
Un munte de zahăr e prea mult pentru un singur om.
E clar acum de ce Dumnezeu îl pune în pachete-așa de mici
și de ce stă pe o plantație în Hawaii.
DIORAMA-RAMA AZI
„Diorama-rama.” Evenimentul meu școlar preferat,
după „Testul auditiv de joi.”
„Fructele mâniei?” Nu m-am prins.
Uite fructele!
Și mânia!
Da, foarte bine.
Să vedem, elevul nostru străin, Uter
a ales Charlie și fabrica de ciocolată
Dar… e o cutie goală.
V-am rugat să vă uitați la a mea întâi. V-am implorat.
Lisa.
Uite, cum zic franțujii, le diorama falsă.
Voi crea o diversiune și tu faci schimbul.
Hei, toată lumea! Uitați-vă la mine. Sunt aici. Uitați-vă aici!
- Hei, e Bart! - Face chestii!
Bart, nu mai crea o diversiune și pleacă de aici.
Acum Inima care-și spune taina de Allison Taylor.
De-abia aștept. Fii gata cu premiul.
INIMA CARE-ȘI SPUNE TAINA
Ce este?
E inima unei vaci. Încearcă să-și bată joc de voi.
Allison, asta ar trebui să fie o glumă?
Nu eu am făcut asta. Am făcut una diferită.
Chiar așa, dră? Unde e diorama fantomă?
Nu știu.
Măcar să ai curajul să-ți asumi vinovăția, fato.
Ți-o dublezi dacă acum și minți.
- Corect. - Fetițo, inima vacii
trebuie să stea în vitrina măcelarului, nu în clasă.
Poate și într-o clasă de biologie pentru elevi mai mari,
dar asta nu e treaba mea. Lucrez la școala elementară
și e prea târziu să schimb ceva.
Încep să regret că te-am sărit o clasă.
E bătaia inimii îngrozitoare!
Cred că aud ceva.
Iată diorama adevărată a lui Madison. S-a pierdut, se pare.
Asta schimbă tot. Să vedem. Dă-mi premiul.
Puțin sterilă, fără perspectivă. Ce crezi, dră Hoover?
A fost o zi dezamăgitoare.
Acum, Lisa Simpson.
Ești pe cai mari, Lis.
După cum m-am purtat, nu merit să câștig.
- Asta nu merită să câștige. - Ce?
Acum am ajuns în drojdie. Uite-l pe Ralph Wiggum.
Figurine Star Wars încă ambalate?
Sunt ediție limitată?
Ce e o dioramă?
E Luke și Obi-wan și preferatul meu, Chewie. Toți sunt aici!
- Ce crezi? - Cred că e ora prânzului.
Avem un câștigător!
Îmi pare rău pentru ce am făcut, Allison.
- Nu e nicio rușine să fiu după tine. - Mulțumesc, Lisa.
Știi, cumva mă bucur că am pierdut.
Acum știu că nu e sfârșitul lumii.
- Crezi că mai putem fi prietene? - Doar cele mai bune prietene.
Am bătut copiii deștepți! Am bătut copiii deștepți...
Au! L-am îndoit pe Wookiee.
Ralph, vrei să joci anagrame cu mine și Allison?
Luăm nume și rearanjăm literele
să facem descrierea persoanei.
Pisicii mele îi miroase gura a mâncare de pisici.
Subtitrarea: Raluca Adriana Sana