NABOEN TOTORO
- Pappa! Karamell? - Takk!
Fortsatt ikke trøtte? Vi er snart framme.
Mei! Gjem deg!
Å, det var ikke en politimann likevel! Hei!
Hei! Er foreldrene dine i nærheten?
Å ja. Takk!
Hei! Familien Kusakabe her! Her kommer vi med flyttelasset!
Velkomne hit!
Takker så mye!
Vi er framme!
Vent, da!
- Du! Det er en bro her! - Bro?
Fisk også! Se, den skimrer!
Nå, faller det i smak?
Pappa, det er kjempefint!
En tunnel av trær!
Er det huset vårt?
Skynd deg!
- Det er jo en rønne! - En rønne!
- Som et spøkelseshus! - Spøkelse?
Den er råtten!
Huset faller ned!
Du! Se der!
Se!
Se, så kjempesvært!
Pappa! Se det kjempesvære treet!
Det er et kamfertre.
- Kamfertre? - Kamfertre?
En eikenøtt!
Få se!
Oj! Enda en!
Fant en, jeg også!
Pass deg litt! Jeg får ikke åpnet her...
- En eikenøtt! - Det er eikenøtter inne i huset!
De faller ned ovenfra!
Kanskje det er ekorn her...
Ekorn?!
- Rotter liker også eikenøtter. - Jeg vil heller ha ekorn!
Hvor skal denne?
Jeg kommer og åpner!
- Satsuki, kan du åpne bakdøra? - Ja!
Du ser hvor det er.
- Mei, kom da! - Vent, da!
Skynd deg!
Kom igjen!
Bad...
Ikke noe her...
- Det er badet. - Pappa! Det er noe rart her!
- Et ekorn, kanskje? - Nei!
Lkke er det kakkerlakker og ikke mus! Noen svarte greier! Masse av dem!
Ser du noen?
- Kanskje det er hybelkaniner... - Hybelkaniner? Sånn som i boka mi?
Ja. Spøkelser kommer ikke fram når det er så fint vær, ser du.
Av og til, når det er lyst ute og man går inn i et mørkt rom-
- så ser man plutselig hybelkaniner! - Å?
Hybelkaniner! Hybelkaniner! Kom fram hvis dere tør!
Vi får jobbe videre! Klarer dere å finne trappa opp til annen etasje?
Finn trappa opp til annen etasje, og åpne vinduene der oppe!
- Ja! - Jeg også!
Do!
Lkke her.
Ikke her.
Ikke her heller.
Ikke her...
Der?
Mei! Her er det!
- Det er jo helt mørkt! - Og hybelkaniner!
Eikenøtt...
Hybelkaniner, hybelkaniner! Kom fram hvis dere tør!
Herr Hybelkanin... Er du her?
Pappa! Det er noen rare greier her inne! Det er det, så!
Jasså? Så fint. Jeg har alltid drømt om å bo i et hus det spøker i!
Å, nei! Jeg fanga'n!! Storesøster!!
Å?
Mei!
Skorter ikke på energi, ser jeg!
Naboens bestemor kjenner huset. Hun har kommet for å hjelpe til.
- Dette er Mei og jeg heter Satsuki. - Så hyggelig å treffe dere.
Kall meg "Bestemor". Hadde jeg visst dere kom nå, hadde jeg vasket mer!
Dette er da helt fint...
Jeg har vært opptatt på rismarken, så jeg har bare såvidt tørket støv...
Mei! Du er jo svart på hendene!
- Hybelkaninen rømte! - Føttene dine også!
Åh! Jeg også?! Kjempesvart!
Det må være sotsprederne!
Sotsprederne? De svarte greiene, omtrent så store, som flyr overalt?!
Ja. De bor i gamle, tomme hus.
Der formerer de seg og så sprer de sot og støv overalt!
Da jeg var liten, kunne jeg også se dem!
Og nå kan altså dere se dem?
- Er det en type spøkelser? - Nei da, ikke på langt nær så skumle!
Hvis dere bare er blide og greie, så drar de sin vei ganske raskt.
Nå lurer de sikkert på hvor de skal flytte etter dette.
- Se, Mei! De stikker! - Så kjedelig!
- Om det kommer en hel sverm, da? - Jeg er ikke redd dem, så!
Å? Ja vel, da! Da følger jeg deg ikke på do for å tisse i natt!
Vi får gjøre rent. Kan du hente vann fra elva?
- Elva? - Jeg vil være med!
Mei, vent her.
Fikk du fisk?
Bestemor! Det kommer vann!
Fint, det! Fortsett å pumpe til vannet er skikkelig kaldt!
Ja visst!
Å! Deg fra i sted! Er det... noe du lurer på?
Fra Mamma til Bestemor...
Hva?
Vent, da! Hva er dette?
Kanta! Er det deg?
Du! Huset deres er et spøkelseshus, så!
Kanta!
Ja, det minner meg jo om da jeg selv var i den alderen...
Jeg liker ikke gutter! Men jeg elsker riskakene dine!
Spis så mye du vil!
Tusen takk!
Tusen takk for hjelpen!
Ha det!
Pappa! Huset holder på å ramle sammen!
Vi har jo nettopp flytta inn, så det ville vært for galt!
Kom igjen! Vi ler! For spøkelser rømmer når man ler!
Jeg er ikke redd, så!
Jeg er ikke det, så!
En, to! En, to! En, to!
- En, to! En, to... - Sånn, ja. Stå på!
Sånn! Operasjon vask, ferdig!
Da drar vi!
Bestemor!
- Hei! - Dere står på!
- Hvor skal dere hen, da? - Til mamma, på sykehuset!
Så hyggelig!
- Hils henne fra meg! - Ja da!
Nei, denne veien!
God dag...
- Mamma! - Mei! Så der er du?!
- Pappa tok feil av veien! - Jaså? Hei, Satsuki!
- Vi har fri i dag! - Jaså?
- Pappa snakker med doktor'n! - Jeg er så glad for å se dere!
Liker dere det nye huset? Begynner dere å slå dere til ro der?
Spøker det i huset?
- Mamma, liker du spøkelseshus? - Selvfølgelig!
- Gleder meg til å treffe spøkelsene! - Gudskjelov! Lkke sant, Mei?
Mei var redd for at du ikke skulle like at det spøker der.
- Liker dere det, da? - Ja!
Jeg er ikke redd dem, så!
Er det deg som har gjort Mei så fin på håret, Satsuki?
Så flink du er! Heldiggrisen Mei, ikke sant?
- Storesøster blir så sinna! - Fordi du ikke sitter stille!
Satsuki, kom her.
- Er det ikke litt kort? - Jeg liker det sånn, jeg.
- Meg, også! Meg, også! - Vent på tur!
Du har fall i håret, akkurat som jeg, da jeg var liten.
Så da blir håret mitt som ditt når jeg blir stor?
Antakelig. Du ligner jo på meg, du.
- Mamma så jo frisk ut! - Ja, ikke sant?
- Legen sa at hun snart kommer hjem. - Snart? I morgen?
- Typisk Mei! Det spør hun alltid om! - Så fort som i morgen blir det ikke.
Mamma sa at når hun kommer hjem, skal hun sove sammen med meg!
Sa ikke du at du er stor nok til å sove alene, da?
Jo, men med mamma er det noe annet.
Pappa! Våkn opp! Det er morgen!
Pappa!!
Våkn opp!
- Jeg forsov meg visst. - Jeg må lage lunsj og ta med.
Å, unnskyld! Det glemte jeg!
- Det går bra. Jeg lager til oss alle! - Det blir brent!
Vent!
Denne er din, Mei.
Mei sin!
Mei! Sitt pent ved bordet!
Du kan pakke den selv.
Satsuki!
Oj! Må skynde meg! Kommer!
- Har du alt fått en venninne? - Hun ropte på deg!
Ja, hun heter Michiko.
Takk for maten!
- Ha det! - Ha det!
- Hei! - Hei! Vi får skynde oss!
- Hei! God morgen! - Hei!
Pappa!
Ser jeg ut som storesøster?
- Hvor skal du hen, da? - En liten tur i hagen!
- Pappa! Skal vi spise lunsj? - Allerede?
Du kan være blomsterbutikk, pappa.
Rumpetroll!
Den er jo uten bunn!
Å, så fin!
Hvem er du for en? Er du en hybelkanin?
Totoro! Heter du Totoro?
Du er Totoro, ikke sant?
Totoro...
- Ha det så lenge! - Ja, ses seinere!
- Hei, pappa! - Er det allerede så seint på dag?
- Hvor er Mei? Jeg skal til Michiko! - Vi må spise. Mei leker vel i hagen?
Mei!
Pappa! Jeg fant hatten til Mei!
Mei! Mei!
Mei! Våkn opp!
Det går ikke an å legge seg til å sove her!
- Hvor er Totoro hen? - Totoro?
Hvor er han?
- Har du drømt nå? - Totoro var her, så!
Totoro? Mener du det trollet i boka di?
Han har masse, masse hår-
- og en så kjempesvær munn!
Og så er det en omtrent så stor, og en omtrent sånn, -
- og så en kjempe-kjempesvær en, så!
Så her er dere!
For et fint gjemmested!
Pappa! Hun sier at hun har truffet Totoro!
Denne vei!
Vent på meg, da!
- Var det her? - Nei.
- Det var ved et stort tre... - Men det var bare én sti der.
Kom tilbake!
Mei, da!
Men det er sant, så! Totoro var virkelig der!
Helt sant!
- Mei? - Jeg ljuger ikke!
Det tror verken Satsuki eller jeg at du gjør heller.
Du traff sikkert kongen av denne skogen.
Det var kjempeflaks. Han kommer ikke fram så ofte.
Vi har ikke gått og hilst ennå.
- Hilst? - Kom igjen!
- Du begynner å bli tung, Mei! - Pappa! Se kamfertreet!
Så svært det er!
Her var det!
Det treet der?
Pappa! Skynd deg! Skynd deg!
- Hullet er borte! - Sikker på at det var her?
- Hun sier at hullet er borte! - Som sagt er han sjelden å treffe.
Han kan vel treffes igjen? Jeg vil også treffe ham!
Ja, hvis du er heldig, så...
For et flott tre!
Det har stått her i mange, mange, mange år, det...
Tidligere kom trærne og menneskene veldig godt overens.
Da jeg så dette treet, bestemte jeg meg for det huset.
Håper at mamma også vil like det.
La oss hilse og dra hjem og spise lunsj.
- Jeg skal til Michiko. - Meg, også!
Hallo!
Takk for at Mei ble godt tatt vare på! La oss bli gode venner!
La oss bli gode venner!
- Førstemann hjem! - Pappa! Du tjuvstarta!
Vent!
- Skynd deg! - Vent, da!
Kjære mamma, I dag skjedde det noe fantastisk.
Mei traff spøkelset Totoro.
Jeg håper at jeg også> får treffe ham.
Kanta! Få opp farta! Ellers kommer du for seint!
Nå?
Mei!
- Frøken! - Ja, Satsuki?
Lillesøsteren min er her.
- Bestemor! Mei! Hva... - Unnskyld.
Hun ville til storesøster, og ingenting hjalp...
Mei, da! Pappa er på universitetet i dag!
Du lovet å vente hos Bestemor og å være snill jente!
Jeg har ennå to timer igjen... Og Bestemor har mye å gjøre, og...
Men hun har vært snill jente. Ikke sant?
Jeg skal spørre læreren.
Satsukis mamma er på sykehuset, og det er veldig vanskelig.
Så vær greie mot henne og mot hverandre!
- Hva er det? - Det er Totoro!
Hysj, Mei! Du må være stille, har jeg sagt!
Ja vel!
Ha det, Mei!
- Jeg må nesten gå nå... - Vi skal si fra til læreren, vi.
Mei, skynd deg! Det kommer til å regne!
Å nei! Kom!
Jeg gråter ikke! Er jeg ikke flink?
Uff, det pøser ned!
Ærede beskyttende ånd, vi ber om ly for regnet.
Men...
Flaks, storesøster! Lkke sant?
Selv om det er hull i den...
- Pappa glemte paraply, han også. - Jeg vil bli med og møte ham!
- Jeg bare glemte den! - Ingen glemmer paraply i regnvær!
Au!
- Lekt med den og ødelagt den? - Har jeg ikke, det!
Hallo? Unnskyld meg!
Satsuki? Mei? Jamen, hei! Bestemor!
- Beklager det med Mei i dag! - Nei, det er vi som beklager!
Kanta lånte oss denne paraplyen.
Gjorde han? Uff, da! Noe så gammelt og slitt!
Jeg hadde Mei med meg, så jeg ble lettet, men Kanta ble jo søkkvåt...
Tusen takk!
Den rakkerungen er så møkkete, han hadde bare godt av dusjen...
Skal dere møte faren deres? Så flinke jenter!
- Morn'a, Mei! - Morn'a!
- Hvem var det? - Aner ikke!
Vi rakk det akkurat!
Skal dere på?
Klar til avgang!
- Pappa var ikke med! - Han kommer nok med neste.
Mei, vil du ikke vente hos Bestemor?
Hva er det for noe?
Er du søvnig?
Hva var det jeg sa? Skal vi gå til Bestemor nå?
Den kommer snart. Hold ut litt til.
Jammen tar det tid...
Opp med deg!
Er du Totoro?
Vent...
Du kan låne denne!
Skynd deg å ta den! Mei holder på å falle av!
Det er slik man bruker den!
Der kommer bussen!
Oj... Totoro tok med seg pappas paraply.
- Næmen, hei på dere! - Avreise!
Toget var forsinket, så jeg rakk ikke bussen.
Har dere vært redde?
- Vi traff nettopp ham! - Også kattebussen også!
- Han var svær! - Med svære, svære øyne!
Kjempespennende!
Vi traff ham! Vi har truffet Totoro! Kjempefint!
Du!
I dag skjedde noe så spennende at jeg fortsatt har hjertet i halsen.
Det har vært en kjempefin, rar, nifs dag!
Vi fikk en nydelig presang fra Totoro!
Pakket inn i bambusblad og med bånd av drage-barter!
Da vi kom hjem, åpnet vi pakken, og det var masse nøtter!
"Vi har plantet dem alle i hagen, slik at det skal bli en flott skog!"
De har ikke spiret ennå.
Mei spør hele tiden om de ikke spirer snart.
Hun sitter og passer på> og ligner på en liten krabbe.
Nå er det snart sommerferie.
Skynd deg å bli frisk! Hilsen Satsuki.
Sånn! Og sånn!
- Nå slukker jeg lyset! - Vent!
Pappa! Tror du de spirer i morgen?
Ja, si det... Det vet nok bare Totoro. God natt'a!
Mei!
Det er der vi plantet nøttene!
Vi klarte det! Vi klarte det!
Vi er ett med vinden!
Treet er borte...
Ja! De spirer!
- Det var bare en drøm! - Nei, det var ikke noen drøm!
Det spirer! Det spirer!
Herr Kusakabe! Telegram!
Herr Kusakabe! Det er telegram!
Er det noen hjemme?
Bestemor!
Her er jeg!
Den her er moden.
- Bestemor! Denne her, da? - Moden, den også, ja.
Åkeren din er jo som et skattkammer!
Ja, la oss ta en liten pause.
Det er nok avkjølt nå...
Ser ut som nam-nam!
- Kjempegodt! - Jaså?
Spis alt som sola har velsignet! Det er veldig sunt!
- For mamma som er sjuk også? - Selvsagt!
Om mamma spiser mine grønnsaker, blir hun straks frisk!
- Mamma kommer hjem på lørdag! - Og hun skal sove sammen med meg!
Å? Så fint at hun er blitt frisk!
Hun er ikke helt frisk ennå, hun skal tilbake til sykehuset på mandag.
Jaså? Da får vi se til at hun spiser grønnsaker.
Jeg skal gi mamma maiskolben jeg har plukket!
Det blir hun nok glad for.
- Telegram! Vi tok det imot... - Til oss?
- Pappa er ikke tilbake før i kveld. - Les det nå, du. Kanskje det haster.
"Vennligst kontakt sykehuset... stopp..."
Det er fra sykehuset der mamma er! Har noe skjedd henne?
- Kontakt? Hva skal jeg gjøre? - Ro deg ned!
Vet du telefonnummeret til faren din?
Til kontoret hans, men vi har ikke telefon!
Kanta! Ta henne med til hovedhuset, der hun kan låne telefonen!
Mei! Du blir her!
Mei! Vent sammen med Bestemor!
Jeg vil gjerne ringe en rikstelefon, takk.
Tokyo 31-1382...
Ja...
For en søt jente! Lkke sant, Kanta?
Hallo?
Hallo, kan jeg få snakke med pappa... Jeg mener, herr Kusakabe?
Det er Satsuki Kusakabe.
Pappa? Det er Satsuki.
Ja? Hva er det for noe?
Fra sykehuset? Jeg ringer dem straks.
Har noe skjedd med mamma? Hva?
Lkke vær redd. Jeg ringer dem nå, så ringer jeg deg tilbake.
Bli der du er.
Da legger jeg på.
Du, kan jeg få vente her til pappa ringer tilbake?
Ja da. Bare slå deg ned.
Storesøster!
Å nei, du! Denne er til mamma, så!
Nei, sa jeg! Den er til mamma!
Mamma er blitt dårligere, så hjemsendelsen er utsatt.
Nei!
Lkke noe å gjøre med! Du vil vel ikke at hun skal bli enda dårligere?
Nei!
- Det er bare å vente litt lenger... - Nei!
- Så det gjør ikke noe om mamma dør? - Nei!
Å! Du er så dum! Jeg gir opp!
Kom, nå...
Storesøster er dum!
Vi får så smått ta inn det som har hengt til tørk...
Ikke vær lei deg. Nå er jeg kommet for å hjelpe, så opp med hodet!
Pappa sa han skulle dra innom sykehuset og se til mamma.
Hun er bare litt forkjølet, sa han. Hun kommer hjem neste lørdag, så...
Det sa de før også! At hun bare skulle være på sykehuset noen dager.
At det bare var som en forkjølelse...
- Men hva gjør vi om mamma dør? - Satsuki, da...
Men om mamma blir borte...
Så, da. Så, da...
Så søte jenter er det ingen som vil forlate!
Så, da... Så, da...
Jeg blir her til pappa kommer hjem, jeg...
Mei!
- Er Mei kommet tilbake? - Hun er ikke på bussholdeplassen.
Så rart. Hvor kan hun ha blitt av, tro?
I sted så... kranglet vi. Fordi Mei var dum...
- Kanskje hun har dratt til sykehuset? - Til sykehuset?
- Det er tre timer å gå for en voksen. - Jeg drar og ser etter!
Kanta! Skynd deg å hente pappa! Mei har forsvunnet, ser du!
Dumme Mei! Hun går seg alltid vill!
Mei!
Du! Unnskyld, men...
Har du sett en liten jente? Det er lillesøsteren min...
Tja? En liten jente?
- Det ville jeg da ha lagt merke til. - Kanskje hun ikke gikk hit likevel...
- Sikker på at hun har gått hit? - Jeg vet ikke...
Mei!
Vær så snille å stoppe!
- Idiot! Det der er farlig! - Jeg leter etter lillesøsteren min!
Lillesøsteren din?
Jeg tror hun er på vei til sykehuset. Hun er fire år...
- Kyoko, har du sett ei lita jente? - Nei.
Vi kommer derfra, men vi har ikke sett noen liten jente på veien.
Å ja... Takk.
- Hvor kommer du fra? - Fra Matsugo...
- Helt fra Matsugo? - Det kan da ikke stemme...
Ha det!
Satsuki!
Kanta!
- Har du sett henne? - Nei. Ikke du heller?
Pappa og de leter etter henne. Jeg skal sykle til sykehuset.
- Og du skal dra hjem. - Jeg tror hun har gått seg vill.
De fant en sandal ved vannet...
Men vi er ikke sikre på at det er Mei sin, altså!
Har du funnet henne?
O beskyttende makter! Lkke la det ha skjedd småjenta noe...
- Der er det for dypt! Let lenger ute! - Er det flere stenger her?
Bestemor! Det er Satsuki!
Bestemor!
Er denne Mei sin?
Lkke Mei sin...
Å, gudskjelov! Jeg trodde sandalen var Mei sin!
Så det var bare en forhastet slutning?
- Slutt å søke! - Hvor kan hun ha blitt av da?
- Vi får gå manngard... - Vi må skynde oss! Det blir mørkt!
- Takk for innsatsen! - Kunne vært våre egne, vet du!
Hallo? Totoro, vær så snill å hjelpe meg.
Mei har gått seg vill, det blir mørkt og kanskje hun er kjemperedd!
Totoro!
Totoro! Mei er blitt borte og vi klarer ikke å finne henne!
Vær så snill! Hjelp meg å finne henne! Hun er sikkert kjemperedd!
Jeg vet ikke hva jeg skal gjøre...
Oj! De ser ikke bussen...
MYR SKOG
GRAVLUND HELLIGDOM
MEl
Mei!
Trærne går unna vei for oss!
Mei!
Storesøster!
- Storesøster! - Mei!
- Storesøster!
- Dumme Mei! - Unnskyld, altså!
Hadde du tenkt å gå med maiskolben til mamma?
S YKEHUSET
Mener du at du tar oss med til sykehuset?
Å, tusen, tusen takk!
Så leit med så mye styr, da! Telegram på grunn av en forkjølelse.
Jentene må jo ha blitt skremt også. Uff, så leit. Stakkars...
Bare de vet hvorfor, roer de seg ned. Vi klarer oss bra, vi...
Gleden ved å få deg hjem blir bare utsatt litt...
Barna har jo tatt det bedre enn forventet...
Jeg er særlig bekymret for Satsuki. Hun er så snill, men sårbar.
Ja, hun er det.
Når jeg kommer hjem, skal jeg skjemme dem bort etter alle kunstens regler!
Mamma smiler og ler!
Ser ut som det går bra.
- Jeg skal skynde meg å bli frisk! - Ja, gjør det!
Oj!
Hvor kom den fra?
Hva er det?
Det så nettopp ut som om Satsuki og Mei satt i det treet og smilte.
Kanskje de gjorde det. Se!
TIL MAMMA
Norske tekster: Line Valen