- De câte ori te-au respins ? - Tocmai am obţinut aprobarea.
De trei ori? Aşa da, noroc. Patru maşini, respinse fiecare de trei ori.
Deci de 12 ori. Ce, te crezi mecanic?
Ţi-am spus că nu m-am mai ocupat de Lamborghini.
Şi totuşi m-ai asigurat că o să le livrezi la timp.
Nu-mi mai tot spune.
Nu foloseşte la nimic.
Ce-o să-i mai impresioneze pe creditori. Le datorez 200.000.
Mi-am băgat toţi banii în maşinile astea şi sunt terminat dacă nu-i recuperez.
- Trebuie să ne înţelegi şi pe noi. - Cămătarii mă pândesc ca nişte rechini.
Au fost aici acum 11 zile. N-am ştiut cum să mai scap de ei.
- Ştiu că trebuia să le livrăm de mult . - Să-i dracul cu Agenţia lor.
Aşa rezolvă ei problema poluării că nu-mi dau mie aprobare pentru patru maşini.
Ai încercat să-i mituieşti? Că n-or avea cine ştie ce salarii?
E dl Wyatt.
Dacă nu primeşte banii până la 17,30, pune sechestru pe maşini.
Te sun mai încolo.
Spune-i că m-ai văzut cum am semnat cecul şi l-am dat să fie dus la poştă.
Haide, am nevoie de asta.
Vorbeşte mai întâi cu dl. Babbitt. Care e numărul lui?
- Nu, e pe drum. - Vrea să-l suni...
Spune-i că sunt în drum spre Barbados, şi să lase numărul lui.
Ce? Cu tine vorbesc.
Dl Bateman vrea să se retragă şi să-l tragă şi pe dl Webb după el.
Vor să cumpere de la Valley Motors.
Spune-i că am sunat pe cealaltă linie. Actele vor fi gata într-o clipă.
- Înţelegi ce spun? - Da, ascult.
Şi că le dau o reducere de cinci mii fiindcă au avut răbdare, înţeles?
Înţeles.
Dle Bateman? Am vorbit cu dl Babbitt.
Maşinile au fost aprobate de agenţie...
Au trecut testele pentru emisii.
Documentele de la Agenţie or să ajungă neîntârziat.
Şi fiindcă aţi dat dovadă de o răbdare incredibilă,
o să vă facem o reducere de 5.000$ pentru fiecare maşină.
Da, aţi avut multă răbdare.
Vă suntem foarte recunoscători.
Mulţumesc.
- Pregătită pentru Palm Springs? - Charlie, chiar mai vrei să mergi?
Peste doar câteva secunde o să facem un profit de 75.000.
Din câteva telefoane, nu-i rău deloc, ce zici?
- Ştii unde să ne găseşti, Lenny? - E totul sub control.
Nu vreau să-ţi cer prea mult,
dar ai putea să spui şi tu 10 sau 12 cuvinte până să ajungem la hotel?
Ca un fel de preludiu.
Am şi eu un loc în gândurile tale?
Mă gândeam. Cum să spun, nimic special.
Poate că putem discuta ceva.
Dacă e ceva de discutat, o să discutăm. Mă gândeam.
Plec câteva zile cu "cineva". Poate pare o nebunie.
- OK, să discutăm. Ai avut o zi bună? - N-am chef să vorbesc.
Am sentimentul că mă excluzi din tot ce se întâmplă.
Cum am ajuns iar la aceeaşi discuţie?
Nu ştiu de ce mai tolerez aşa ceva.
- Tu ai vrut să mergem la Palm Springs. - Dar n-am vrut să merg singură.
- Stau în maşina asta... - Vrei să discutăm, atunci să discutăm.
Asta nu e discuţie, eşti doar tu care...
E Lenny. Am tot încercat să te contactez.
Am primit un telefon interurban de la dl Mooney, avocatul tatălui tău.
Charlie, a murit tatăl tău.
Înmormântarea are loc mâine la Cincinnati. Mi-a spus că ştii tu unde.
- Am numărul lui. - Nu-mi trebuie. Altceva?
Asta e tot. Dacă te pot ajuta cu ceva...
- Îmi pare rău de weekend, scumpo. - Weekend?
Ţi-am mai povestit că de mult ne-am îndepărtat unul de celălalt.
Mama a murit când aveam doi ani. Cu tata nu mă înţelegeam bine.
Te duci la înmormântare?
- Vin şi eu. - Eşti drăguţă, dar n-are nici un sens.
- Vreau să vin. Ăsta e sensul. - Scuze, am uitat cu cine vorbesc.
..iar amintirea noastră, admiraţia şi respectul pentru el
vor dăinui veşnic .
Să ne angajăm să-i urmăm exemplul, dragostea lui de viaţă,
devotamentul pentru familie şi caritatea de care a dat dovadă
Şi acum, cu certitudinea speranţei că există viaţă după moarte,
îţi încredinţăm Ţie sufletul prietenului nostru adormit...
Trebuie să discut cu el diseară testamentul.
Bine, aştept în maşină.
Trebuie udaţi trandafirii. Se usucă.
Cunosc maşina asta de-o viaţă. N-am condus-o decât o dată.
Un Buick Roadmaster 1949 convertibil.
Ediţie limitată de doar 8000. Straight Eight. Fireball Eight.
Primul an de transmisie automată Dynaflow.
O ştiu pe dinafară.
Ai fost singurul lui copil.
Te-ai născut când avea vreo 45 de ani, nu?
Probabil credea că n-o să aibă niciodată un copil aşa că trebuie să te fi iubit.
Cred că exagerezi. Ai fost copilul lui, fiul lui, sânge din sângele lui.
Nu pare să fi fost un om care nu şi-a iubit fiul.
Ce faci? Nu vreau s-o văd.
- Vrei să-ţi spun o poveste? - Nu te enerva.
Despre maşina convertibilă din garaj? Iubirea lui. Maşina şi trandafirii.
Nu mă puteam atinge de maşină. "E un model clasic, nu e pentru copii."
Aveam 16 ani, şi adusesem prima oară un raport excelent de la şcoală.
Şi mă duc la bătrânu'. "Pot să iau maşina?"
Să ies cu băieţii să sărbătorim victoria.
Şi el spune nu. Fur cheile şi o şterg pe furiş.
Ai luat maşina fără permisiunea lui. De ce?
Fiindcă meritam.
Nu era niciodată mulţumit de ce făceam.
Ne aflam pe Columbia Parkway. Patru puşti. Suntem opriţi.
- Un accident? - Opriţi...
- Ce înseamnă "opriţi"? De poliţie? - Da, de poliţie.
Mă laşi să termin?
A raportat că i s-a furat maşina şi nu că "fiul lui a luat maşina fără să-i ceară voie".
Toţi au fost eliberaţi pe cauţiune după o oră. Eu după 2 zile.
Te-a lăsat două zile în închisoare?
Ţi-a fost frică?
Da, mi-a fost frică.
- Am plecat de-acasă şi nu l-am mai văzut. - Suntem împreună de un an,
şi e prima oară când îmi povesteşti despre asta.
Cum pot să fii atât de închis şi să nu spui nimic?
Când eram mic şi mi-era frică venea la mine Rainman.
Rainman?
Unul din prietenii imaginari din copilărie.
- Ce s-a întâmplat cu el? - Nimic. M-am făcut eu mare.
Nu chiar aşa de mare.
"Îmi amintesc când ai plecat de-acasă,
cu amărăciune şi idei măreţe, atât de plin de tine."
"Când creşti fără mamă, e de înţeles că ai inima de piatră."
"Pot să te iert că nici măcar nu ai pretins că m-ai iubit sau respectat,
dar n-ai mai vrut să faci parte din viaţa mea, şi eu am rămas fără fiu."
"Îţi doresc ce ţi-am dorit întotdeauna. Îţi doresc numai bine."
"Las moştenire fiului meu, Charles Sanford Babbitt,
acel Buick convertibil,
chiar acea maşină care, din păcate, a dus la sfârşitul relaţiei noastre."
"Şi toate drepturile la trandafirii mei hibrizi medaliaţi
care să-i reamintească ce înseamnă excelenţa şi perfecţiunea."
"Casa şi alte proprietăţi or să fie lăsate sub tutelă,
în conformitate cu condiţiile conţinute în testament."
Ce înseamnă?
Averea, peste 3 milioane de dolari după cheltuieli şi impozite,
va fi lăsată sub tutelă beneficiarului nominalizat în acest document.
- Cui? - Nu pot să-ţi spun.
- Dv. controlaţi banii? - Nu, administratorul tutelei.
Cum funcţionează aşa ceva?
Iartă-mă, dar nu pot să-ţi spun nimic mai mult.
Îmi pare rău. Îmi dau seama că eşti dezamăgit.
De ce să fiu dezamăgit? Am primit trandafirii şi vechitura de maşină.
- Cum îl cheamă? Pe...? - Beneficiarul.
Pentru beneficiar 3 milioane, pentru mine tufele de trandafiri.
E clar ca am primit trandafirii. Cu siguranţă, trandafirii.
- Nu e nevoie să... - Să ce?
Să fiu supărat?
Dacă există iad, tata e acolo,
de unde să uită la noi şi se prăpădeşte de râs.
Vreţi să fii fiul lui cinci minute? Aţi ascultat când aţi citit scrisoarea?
Da. Dar tu?
Nu. Puteţi s-o mai citiţi o dată? Că nu-mi pot crede urechilor.
Te căutam.
Cum a mers?
Cum mă aşteptam.
O să dureze câteva minute.
- Pot să vă ajut cu ceva? - Cred că da.
Am o problemă cu o tutelă particulară... Ce costum frumos.
Tatăl meu a fost Sanford Babbitt...
Aici e Wallbrook?
Scuzaţi, aici e Wallbrook?
Dr Bruner e în şedinţă. Vreţi să-l aşteptaţi în biroul lui?
Stăm aici. Mulţumesc.
Poate că nu trebuie să ne uităm prin jur.
Nu vă supăraţi. Vreau să mă uit la televizor.
Nu înţeleg ce e aşa secret. E vorba de vreo prietenă a tatălui meu?
- L-am cunoscut de când tu aveai doi ani. - Din anul în care a murit mama.
Eu administrez. Spitalul nu primeşte nimic.
Poate ar fi bine să discutăm despre asta.
Am acceptat această povară din loialitate faţă de tatăl tău.
- Şi eu să n-am parte de puţină loialitate? - Te simţi trădat în drepturile tale.
De un om căruia i-a fost greu să-şi exprime dragostea.
Dacă aş în locul tău m-aş simţi şi eu la fel.
Speram să înţeleg unde e dreptatea în ceea ce a făcut tatăl meu.
Trebuie să-mi îndeplinesc răspunderile chiar dacă se va ajunge la o dispută.
Pardon, nu e maşina ta.
- Tata mă lasă s-o conduc încet. - Eşti sigur că conduci maşina asta?
45 de km în plus pe contor de când am condus-o săptămâna trecută.
- Ar trebui să fie peste 45 de km. - Vine prietenul meu.
Bineînţeles, azi e luni. Eu conduc maşina doar sâmbăta.
- Cine e tipul? - Pur şi simplu s-a urcat.
- Tot aşa să şi coboare. - Sunt un şofer excelent.
Asta e bine. Haide.
- De ce l-ai lăsat în maşină? - Spune că el conduce această maşină.
Că-l lasă tata.
Desigur, banchetele erau din piele maro, acum sunt un roşu prăpădit.
Banchetele erau din piele maro.
- Cunoşti maşina asta? - Cunosc maşina asta.
- Cum de-o cunoşti? - Buick Roadmaster 1949, Straight Eight.
Fireball Eight. Doar 8095 de exemplare.
Tata mă lasă dacă conduc încet dar niciodată lunea.
- Cine e tatăl tău? - Sanford Babbitt.
10961 Beechcrest Street, Cincinnati, Ohio.
E adresa mea. Ce-i cu tipul ăsta?
- Cine e mama ta? - Eleanor Babbitt.
- A murit pe 5 ianuarie 1965. - Cine naiba eşti?
- Unde te duci? - 13 minute până la Tribunalul Poporului.
- Vreau să întreb ceva. - "Tot ce vedeţi aici e real."
Vorbesc cu tine.
Bruner, cine e tipul?
Raymond e fratele tău.
N-am nici-un frate.
"..vă rezolvaţi litigiile în forul Tribunalului Poporului."
Tribunalul Poporului.
Sunt Doug Llewellyn, şi vă urez bun venit la Tribunalul Poporului.
- E nebun sau întârziat mintal? - Nici una nici alta.
- Totuşi e aici. - E un savant care suferă de autism.
- Nu ştiu ce înseamnă. - Pe timpuri se numeau "savanţi idioţi".
Au anumite deficienţe şi abilităţi.
- E înapoiat mintal. - Autistic. Funcţionează extrem de bine.
Ce înseamnă?
Este o afecţiune cu tulburări de integrare şi procesare senzorială.
E prea complicat pentru mine.
Are o problemă de comunicare.
Nu se poate exprima şi nu-şi poate înţelege propriile emoţii.
Percepe pericole peste tot.
Foloseşte rutine şi ritualuri pentru a se proteja.
Ritualuri. Ce găselniţă.
Cum se comportă, doarme, mănâncă, foloseşte baia, merge, vorbeşte - totul.
Orice întrerupere a rutinei e terifiantă.
- De când e aici? - A venit în 1960...
- Câţi ani are? - Avea 18 sau 20 când a ...
- Eşti aici de atâta timp? - Atunci am început.
Aveam aproape trei ani, ştiai că eram fratele lui.
Ce rost are?
Are, că nu mi-a spus nici dracu' despre asta.
Şi ce-ai fi făcut?
Nu ştiu.
Ştie câţi bani a moştenit?
Nu, nu înţelege conceptul de bani.
Nu înţelege conceptul de bani?
Tocmai a moştenit 3 milioane, şi nu înţelege conceptul?
E a dracului de poetic, ce părere ai?
Scumpul meu tată.
Cine începe? Da. Îi spune pe nume. Cine.
De ce face aşa?
Când e emoţionat zice "Cine e primul?" din filmul lui Abbott şi Costello.
Aşa reacţionează el când îi atingi lucrurile.
- Deci recită "Cine e primul?" - Printre altele.
Raymond: Ted Kluzevski.
Ted Kluszewski. "Big Klu". Îi spune pe nume.
- A jucat pentru Cincinnati. - Pentru Dee Fondy în 1957.
- Media lui a fost 298... - Citeşte, nu glumă?
Citeşte şi reţine tot ce-i încape pe mână.
V-e-r-n. Oamenii ăştia or să rămână aici toată ziua, Vern.
Este o vizită neanunţată. Nu e o vizită de week-end, e cert.
Devine agitat. E OK, Ray.
LA MULŢI ANI. CU DRAGOSTE. TATA
- Este o vizită neanunţată. - A spus să nu i se atingă cărţile.
- Îţi place Shakespeare? - Nu ştiu.
- Ai citit-o? - Nu ştiu.
Ai citit Macbeth? Hamlet? A 12-a noapte?
- Potoleşte-te. - Da.
Ai citit toate poveştile din această carte şi nu ştii dacă ai citit cartea?
- Nu ştiu. - Nu ştii?
Mai bine pune-o la loc.
Nu ştii. Uşurel, n-o să...
Nu mai ating nimic.
E OK, Ray. Hai. Omul meu.
Vern, omul meu.
E OK, Ray.
Omul meu.
Ţi-am pus cărţile aici. N-am ştiut unde vrei să le pun.
Iei medicamente care se dau cu reţetă?
Îi place de tine. Aşa se exprimă el.
- Când l-am atins, s-a tras înapoi. - N-o lua ca pe un afront.
Pe mine nu m-a atins niciodată şi nimeni pe lume nu e mai aproape de el.
Dacă aş părăsi oraşul fără să-mi iau la revedere nici măcar n-ar observa.
N-ar observa?
Nu cred că prima lui prioritate sunt oamenii.
Ray, vrei să te plimbi?
Ne poate auzi când se simte aşa?
- Vrei să-i arăţi răţuştele? - Sunt 27 de minute până la Jeopardy.
Te aducem înapoi.
- Practic, 26 de minute până la Jeopardy. - Te aducem noi înapoi.
Nu vreau.
În primul rând. din cauza tonului, vocii de comandă...
Te-ai necăjit. Calmează-te. Raymond, o să vorbesc cu Susanna.
- La revedere, Raymond. - Stai.
Mă întorc imediat. Stai acolo.
Stai liniştit. Aşa e bine.
O să stau dacă-mi spui de ce. De ce să...
Ce?
De ce să iau maşina şi să te aştept din nou la poartă?
- Te aştept de zile întregi. - E pentru Raymond. Maşina îl tulbură.
- De-asta? - De-asta.
La ce te uiţi? Răţuştele sunt aici.
Nu ştiu.
Tatăl nostru a murit săptămâna trecută.
- Ţi-au spus? - Nu ştiu.
Nu ştii dacă ţi-au spus, sau nu înţelegi ce înseamnă mort?
Înseamnă că s-a dus. E la cimitir.
- Vrei să mergem la cimitir? - Nu ştiu.
- Să înţeleg, poate? - Nu ştiu.
Locuiesc la Los Angeles. Poate vrei să vezi un meci de baseball.
Joacă Dodgers.
- Azi nu joacă. - Nu trebuie să mergem astăzi.
Mă gândeam că ţi-ar place să-l vezi pe Fernando Valenzuela.
Nu joacă până miercuri.
Joacă miercuri?
Sunt liber miercuri.
Să mergem la LA.
Hai, Ray.
Desigur, drum lung până-n California,
şi n-am voie să fiu plecat de-aici mai mult de două ore.
Aşteaptă să ajungi acolo. Oamenii, mulţimea entuziastă. O să-ţi placă.
- Apartamentul prezidenţial. - Dineul e la 18:30.
Şi la stânga e camera lui Raymond.
În mod cert, asta nu e camera mea.
- Doar pentru la noapte. - Trebuie să mă întorc la Wallbrook.
O să fie grozav.
- Dr Bruner vrea să ne distrăm. - Când a spus aşa ceva?
Desigur, n-o să-mi dea la masă tapioca cu lapte.
O să facem rost de tapioca cu lapte. Îl sun pe Lenny.
Desigur, asta nu e camera mea, şi patul nu e la locul lui.
- Îl poţi muta. - Trebuie să fie lângă fereastră.
Desigur, n-am cărţile mele şi nu există rafturi.
În mod cert... o să fiu fără cărţi.
Uite o carte. O carte mare de telefon. Multe cuvinte.
Lenny, răspunde.
O să se aleagă praful de 200.000$ şi el nu răspunde la telefon.
- Dacă aici e şase, acolo e nouă. - Nu, trei.
- Dineul e la 18:30. - E trei acolo.
Şi nu răspunde?
Suc de portocale cu sifon.
- Să fie cu pai... - Bruner ţi-a spus să faci aşa?
- N-are nici-o logică. - Ştiu ce e bine pentru el.
Uh-oh. V-e-r-n.
Oh, Doamne. Du-te să vezi ce face, te rog.
- Ce e? - Ce se întâmplă?
Totul e în ordine. Să-l ducem acasă.
Dă-i ceva să mănânce, şi o să fie bine.
Ce-ai spus, vrei hamburger?
Luni seara avem pizza cu pepperoni.
Vă dă pizza aici?
Luni e seară italiană.
- Mitchell & Mitchell. - Cu Stu. E Charlie Babbitt.
- Îmi pare rău, nu e aici. - Unde e? Am o problemă juridică.
- E plecat din oraş până mâine. - Îl sun mâine.
Nu e voie la televizor când mănânci.
- În mod cert nu. - Dar aici e voie la televizor.
Roata Norocului.
"Priviţi acest studio cu obiecte minunate,
premii fabuloase şi excitante."
"O pereche de maşini pentru cuplul contemporan ocupat,
mii de dolari în numerar."
"peste 150.000$ aşteaptă să fie câştigaţi
la prezentarea marilor premii la Roata Norocului."
Vreau să comand o pizza mare.
- Pepperoni, da? - Nu vreau pepperoni.
Da, una mare cu pepperoni. Cât durează?
Două beri şi un suc de portocale. Aveţi tapioca cu lapte?
Aduceţi ceva care seamănă.
Ia asta. Mâncarea vine imediat.
Mă întorc imediat.
Desigur, o să fiu aici mult timp, foarte mult timp.
Fiindcă am plecat pentru totdeauna de la casa mea.
Ce e?
Cred că Raymond e în camera noastră.
- Raymond, eşti aici? - Charlie Babbitt.
Ieşi.
- Pleacă. - Termină.
- Isuse... - Du-te cu el.
Charlie, e fratele tău. Îi e frică.
Nu înţelege. Du-te acolo.
Ce făceai în camera mea?
- Nu ştiu. - Nu ştii?
Am auzit zgomot.
Nu e treaba ta. Înţelegi?
Lasă cartea de telefon. Nu te mai purta ca un idiot şi du-te la culcare.
- Du-te la culcare. - E 11 fără 9 minute. Stingerea e la 11.
Bine, avem reguli noi.
Nu mă asculţi.
- Ce vrei să spui? - Ţi-am spus să-ţi ceri scuze.
- Iar l-ai insultat. - Ce vrei, să-l bag eu în pat?
Tu eşti fratele lui. Ai aflat azi că ai un frate.
Nu văd nici un feI de reacţie. Nu neapărat de bucurie, dar măcar ceva.
- Nu ştii prin ce trec. - Nu, fiindcă nu-mi spui nimic.
- Doar minciuni. - Ce minciuni?
E o minciună gogonată că ţi-a spus Dr Bruner să-l aduci aici.
Atunci de ce nu-mi spui tu de ce e aici?
- Fiindcă sunt ofticat pe tata. - Şi-l aduci pe Raymond aici. De ce?
- Fiindcă ei îl vor acolo. - N-are nici un sens ce spui.
Raymond a moştenit toţi banii - 3 milioane de dolari, fiecare centimă.
Aşa că-l ţin până-mi iau jumătatea mea. E dreptul meu.
Ce e asta?
Uşurel. Te-ai săturat?
- Plec. - Mă părăseşti?
- Am nevoie de tine. - N-ai nevoie de nimeni.
Ce vrei să spui?
Ia-mă încet. Ce crimă am mai făcut?
Te foloseşti de oameni.
Te foloseşti de Raymond, te foloseşti de mine.
Raymond, mă folosesc eu de tine?
Da.
Răspunde la întrebarea pusă acum o oră.
Ce să facă el cu 3 milioane? Să zacă banii la el când eu am nevoie de ei.
Ai nevoie de ei, deci nu sunt chiar furaţi. Şi ce se întâmplă cu Raymond?
Se întoarce la Wallbrook, sau îl pun într-un loc mai bun.
- Ce contează pentru el? - Numai că o să ai banii lui.
A fost şi tatăl meu. Unde e nenorocita mea de jumătate?
L-ai răpit.
Nu l-am luat pe el. Mi-am luat jumătatea mea.
- Eşti nebun. - Boală de familie.
Eşti udă leoarcă şi vrei s-o porneşti în mijlocul nopţii?
Aşa m-a obişnuit tata. Ce vrei de la mine?
- Potoleşte-te. - Bună dimineaţa.
- Cafea? - Da. Vă rog.
Sally Dibbs. 461-0192.
- De unde ştii numărul meu de telefon? - De unde-l ai?
Mi-ai spus să citesc cartea de telefon. Dibbs, Sally. 461-0192.
Are memorie bună, pentru amănunte, câteodată.
Băiat deştept. Vin imediat.
- Cum ai făcut asta? - Nu ştiu.
Ai ţinut minte toată cartea de telefon? De la început?
- Unde ai ajuns? - La G... William Marshall Gottsaken.
- Ţii totul minte până la G? - Da, G.
- A, B, C, D, E, F, G? - Jumătate din G.
Bravo, Ray. Îmi place.
- Ţi-e foame? - Marţi avem clătite.
- Sună apetisant. - Cu sirop de arţar.
- Poţi paria. - Pariez.
Au clătite.
- Ce e? - N-am scobitorile mele.
N-ai nevoie de ele.
A fost uşor cu pizza. Aici folosim furculiţe.
- N-am scobitorile mele. - N-ai nevoie de ele.
- O să mănânci cu furculiţa. - N-am nici siropul de arţar.
- Nu vezi nici clătitele, nu? - Nu avem sirop de arţar.
Când comandăm clătitele or să ne aducă şi siropul de arţar.
- Trebuia să-l aducă înainte de clătite. - Încă n-am făcut comanda.
Dacă nu aduc mai întâi siropul, e cert că e prea târziu.
De ce? Încă n-am comandat clătitele.
O să aşteptăm toată dimineaţa fără sirop de arţar şi scobitori.
În mod cert, nu o să mănânc clătitele fără...
Nu fă scene. Nu te comporta ca un cretin nenorocit.
Ce scrii?
Ce naiba e asta?
"Lista cu accidente grave. Charlie Babbitt."
Faci mişto de mine?
Numărul 18 din 1988.
"Mi-am strivit şi sucit gâtul în 1988."
Ţi-ai strivit şi sucit gâtul în 1988?
- Dr Bruner, e Charlie Babbitt. - Unde eşti?
- Important e cu cine sunt. - Trebuie să-l aduci înapoi.
Nici-o problemă. În schimbul a 1,5 milioane, jumătatea mea.
- N-o atinge. E murdară. - Ştii că nu pot face asta.
Adu-l înapoi. Aici e locul lui.
Eu sunt fratele lui. Nu e răpire, nu-i aşa?
S-a internat de bună voie, dar asta nu contează acum.
Aici are cea mai bună îngrijire. Vorbim despre bunăstarea lui.
Să lăsăm vrăjeala. Am dreptul la jumătate din averea tatălui meu.
Dacă nu vreţi să facem un târg îl duc cu avionul la LA,
îl internez acolo într-un sanatoriu şi pe urmă ne luptăm pentru custodia lui.
Domnişoară? Are nevoie de scobitori. Poţi să-i aduci?
Vreţi să ne judecăm prin tribunale? Gândiţi-vă bine, Dr Bruner.
- Sau cădem la învoială chiar acum. - Cred că n-ai nici o idee ...
Scobitori. Îi aduceţi odată scobitorile?
Nu fac nici o învoială pe bani cu tine.
Atunci ne vedem la tribunal.
Plătesc eu. Scuze pentru scobitori.
82, 82, 82.
82 ce?
- Cât costă? - Scobitori.
E cu mult peste 82.
- Desigur, 246 în total. - Păstraţi restul.
Câte scobitori au fost acolo?
- 250. - Aproape exact. Să mergem.
246.
- Au mai rămas patru în cutie. - Desigur, trebuie să-mi iau rucsacul.
97-X, viitorul rock and roll-ului.
97-X. Bam. Viitorul rock and roll-ului.
97-X. Bam...
Ajunge. Schimbă canalul.
..Bam. Viitorul rock and roll-ului.
Lenny, nu mă interesează ce crezi. Au spus ei aşa?
Trebuie să fii mai convingător. Sunt într-o situaţie serioasă.
Nu pot avea nici maşinile, nici banii. Am întârziat mult cu plata împrumutului.
O să sun biroul de împrumuturi să le explic că avem o mică problemă.
Lenny, ascultă-mă bine.
O să ajung în LA peste trei ore. Buick-ul este în terminalul principal A-3.
Ai grijă să-l ia de acolo. Pe curând.
Raymond, să mergem.
Ray, să mergem.
- La ce te uitai? - Nu ştiu.
- Uite un avion. - E gata de îmbarcare.
- E foarte periculos cu avionul. - Nu fi prost. O să-ţi placă.
- Haide, vino. - Nu.
Ray, suntem într-un aeroport. De ce-ai crezut că am venit aici?
În 1987, au avut loc 30 de accidente. 230 de victime, 211 de pasageri.
Avionul e foarte sigur. N-am timp de tâmpeniile astea.
- Nu ştiu. - Nu ştii?
- E vorba de linia asta aeriană? - Da.
Bine. Putem... E un avion American.
Zborul American 625 s-a prăbuşit pe 27 aprilie 1976.
- Nu trebuie să zburăm cu American. - Da, alege altă linie.
Continental.
Continental s-a prăbuşit pe 15 noiembrie 1987. Zborul 1713. 28 de morţi.
E foarte grav.
Trebuie să ajung la Los Angeles. Aşa că o să te urci în avion.
- Trebuie să te urci în avion. - Da, să mă urc în avion.
Mai e şi un zbor Delta.
Pleacă la miezul nopţii. Cum e cu Delta?
Delta s-a prăbuşit pe 2 august 1985. Lockheed L-1011.
Dallas-Fort Worth. A fost un vânt teribil...
Toate liniile aeriene au avut accidente. Dar nu înseamnă că nu sunt sigure.
Qantas.
Qantas nu s-a prăbuşit.
- Qantas? - Nu s-a prăbuşit niciodată.
Nu-mi foloseşte la nimic. Qantas nu zboară la LA din Cincinnati.
Trebuie să zbori la Melbourne, să iei avionul care zboară la Los Angeles.
Capitala e Canberra. 16,2 milioane de locuitori. Plaje minunate.
Tu şi cu mine ne vom urca în afurisitul ăsta de avion.
Nu o să luăm avionul. E OK.
Nu o să luăm avionul.
Relaxează-te. S-a supărat.
Nu o să luăm avionul. Nu o să zburăm, OK?
Nu zburăm.
- Nu o să zburăm. - Nu zburăm.
Mă oboseşti, Ray. O să mergem cu maşina la LA, OK?
Haide. Ray, haide
- Nu zburăm. - Ia-ţi dracului sacul.
Vreau să ştii că mă omori.
Trebuie să ajung la LA peste trei ore şi o să-mi ia trei zile.
- Nu zburăm. - Nu zburăm.
- Trebuie să mă uit la Jeopardy la cinci. - Să nu începi cu asta.
Dispecerat, sunt 109.
Mai cheamă o unitate la punctul de control.
Şoseaua e plină de pericole.
Urcă-te în maşină. Ai înnebunit? Ieşim de-aici într-o secundă.
E OK.
Ieşim de-aici în câteva secunde. Bine, Ray.
În mod cert, un accident fatal.
N-avem nevoie de ajutor. Întoarce-te la maşină.
Un moment.
Nu e nimic de văzut. Întoarce-te şi intră în maşină.
Stai acolo pe margine. OK, Raymond?
- Stai acolo. - În mod cert, circulaţie mare.
Multă muncă pentru 3 milioane. Ar trebui să plec dracului de-aici.
Da, aud.
- Ce-o să fie? - E o şosea foarte periculoasă.
- Cum o să ajung la LA? - Desigur, şoseaua e foarte periculoasă.
Vrei să ieşi de pe şosea? Atunci intră în maşină...
În 1986, 46.400 de şoferi bărbaţi au fost implicaţi în accidente fatale.
Am o idee.
Stai în faţa maşinii până la ieşire.
Tu te urci şi o luăm pe o şosea mai puţin periculoasă.
Asta e ideea?
Bravo. O idee minunată. Tipul e total nebun.
Cine e primul. Ăsta e numele lui. Numele cui? Da.
Hai, spune-mi. Cine. Tipul, primul. Cine.
Primul. Cine e primul...
- Intră dracului în maşină. - Da, intră în maşină.
Desigur, în pat la 11. Stingerea e la 11.
Trebuie să mă uit la TV.
Acum e aproape 11 fără 19 minute Trebuie să fiu în pat la 11.
Nu începe. Sunt pe un drum secundar şi trebuie să recuperez din timp.
Trebuie să ajung la LA. Am multă treabă.
În mod cert, mă uit la TV, dar în pat la 11.
- Uită. - 11 fără 19 minute.
Aşa da. "De ce nu te plimbi când plouă."
Sper că apreciezi ce fac pentru tine, fiindcă afacerile mi se duc de râpă.
Trebuia să fiu la LA.
În schimb mă aflu într-un motel în Bumblefuck, Missouri,
fiindcă tu nu vrei să ieşi afară când plouă.
E derutant. Al dracului de derutant.
Ce e asta? Veşti bune, veşti proaste?
Aprobate de Transport dar nu de Protecţia mediului. Nu-mi pot lua banii.
Sunt blocat de la înmormântare în Cincinnati. Sunt multe de rezolvat.
Bineînţeles familia mea e copleşită de durere.
Mulţumesc. Vă sunt recunoscător. A fost un mare şoc.
Îmi acordaţi o prelungire a împrumutului?
Câteva zile ar fi de mare ajutor.
"Nu ieşim afară când plouă."
Vorbeşte mai tare, Lenny. Nu am cerut o prelungire aşa lungă.
- Va trebui să... - E 12:30.
- Ce? - Masa de prânz e la 12:30.
- Ce doreşti? - Miercurea, crochete de peşte.
- Şi şarlotă cu lămâi verzi. - Şi încă un suc de mere?
Portocală carbonată. Of, e 12:31.
Trebuie să plec. A început să se clatine şi să geamă.
Patru crochete de peşte. Trebuie să fie opt.
Uite opt.
Vrei să faci un duş, Ray? Fă un duş, bine?
E ca o ploaie - te uzi puţin. Ce zici?
- Desigur, duşul e în baie. - Am terminat cu conversaţia asta.
Concursul Poezia britanică, 200 de dolari.
Shakespeare a scris peste 150 de sonete cu 14 versete.
- "Ce e un sonet?" - Ce e un sonet?
Stu, Bruner nu a întocmit actele juridice pentru tutela lui Raymond?
Nu s-a aşteptat să-i fie contestată autoritatea.
Dacă aşa stau lucrurile, o să primesc precis cele 3 milioane în custodie.
Stabiliţi data pentru procesul de custodie.
Vreau o dată fermă, cât mai devreme.
Lenny, n-a venit sau sunat?
Dacă o vezi, spune-i să mă sune.
Uite. 1957 Studebaker Golden Hawk.
Ajunge la 100km în mai puţin de 8 secunde. 275 cai putere.
- Sunt un şofer excelent. - Ştii să conduci?
- Când ai condus? - Când venea tatăl meu la Wallbrook.
Tata era în maşină?
- Te lăsa să conduci Buick-ul? - Încet, pe lângă garaj.
O să te las şi eu să conduci.
Să nu mai atingi niciodată volanul când conduc. Auzi tu?
Desigur, n-am chiloţii.
- În mod cert nu am chiloţi pe mine. - Îţi dau o pereche curată de la mine.
Ţi-am spus să-i pui. Unde sunt?
Sunt în buzunarul de la jacheta mea.
Uite. Sunt prea strâmţi.
- Nu-i vreau înapoi. - Sunt izmene tip boxer.
- Care-i diferenţa? - Sunt Hanes 32.
Ai mei au o monogramă cu numele meu.
- O să-ţi cumpărăm o pereche. - Eu îi cumpăr de la Kmart, Cincinnati.
Nu ne întoarcem la Cincinnati.
- 400 Oak Street. - Nu trebuie să-i iei din Cincinnati.
- De la Oak and Burnett. Kmart. - Ce-am spus eu?
Ştiu că m-ai auzit. Nu mă prosteşti aşa uşor.
- Ai tăi sunt prea strâmţi. - Te faci că n-auzi?
Taci.
Cincinnati e foarte departe. Ne îndepărtăm de Kmart.
Nu trebuie să cumpărăm chiloţi din Cincinnati.
- Kmart. 400 Oak Street. - Nu mergem la Cincinnati.
- Eu cumpăr izmene din Kmart. - Am încheiat discuţia. Auzi?
Îmi pierd minţile.
Ce contează de unde îţi cumperi chiloţii?
Chiloţii sunt chiloţi.
Ori de unde i-ai cumpăra. Din Cincinnati sau din altă parte.
- Kmart. - Ştii ce cred eu, Ray?
Eu cred că autismul tău e o minciună.
Fiindcă nu poţi să mă convingi că n-ai nimic în cap.
Izmene boxer. Izmene boxer de la Kmart.
Ăştia sunt Hanes 32.
Eu port izmene boxer.
Trebuie să găsim un psihiatru că mă scoţi din minţi.
Desigur, izmenele tale sunt pe şosea. Să ne întoarcem la Kmart în Cincinnati.
Ai nevoie de noroc să găseşti un psihanalist în oraşul ăsta.
TRAVERSAŢI
NU TRAVERSAŢI
Mişcă idiotule.
Hei, amice. O să te calce maşina.
- O să te lovească. - Nu vezi "Nu traversaţi".
E în regulă.
Mă scuz. Nu e de aici.
Trebuie să mergem la Kmart.
Kmart de pe 400 Oak Street.
- Stopul arăta "Nu traversaţi." - Da, e stricat.
Trebuie să ajung la Kmart. 400 Oak and Burnett.
A spus "Tinere, du-te în vest."
Aşa s-a dezvoltat ţara noastră, de la Coasta de est la Coasta de vest.
Pe vremea aceea...
a început aşa-numitul ponei expres.
Sunt convins că aţi citit cu toţii despre asta.
Nu-mi aduc aminte exact în ce zi sau în ce an,
dar cunosc destul de bine istoria Statelor Unite...
- E artistic? - Autistic.
Nu ştiu ce înseamnă.
Ce problemă anume are?
Trăieşte în lumea lui.
Scuzaţi, dar de ce anume suferă?
Arată-i cum faci "Cine e primul?"
Cine e primul. Cine e al doilea.
..au creat un program naţional,
cu un ponei expres care călătorea vreo 30 de km...
Trebuie să găsesc o soluţie.
Nu sunt psihiatru, dar ştiu că creierul lui funcţionează diferit.
Dacă te calcă pe nervi, petrece puţin timp fără el.
Bine. O să-l trimit înapoi.
E un banc pentru iniţiaţi.
Îmi spuneţi că trebuie să tolerez comportamentul lui?
Da, cam aşa ceva.
Din curiozitate, are abilităţi speciale?
Are o memorie foarte bună. Numără scobitori.
Au răsturnat o cutie cu scobitori,
şi el doar s-a uitat o dată şi le-a numărat în câteva secunde.
Te pricepi la numere?
Vreau să încerc ceva.
- Kmart, 400 Oak Street. - Ţi-am spus, mai târziu.
Ray, pot să încerc ceva?
Cât face 312 înmulţit cu 123?
38.376.
- Aşa e. - Ce?
Cât face 4343 înmulţit cu 1234?
5.359.262.
- E un geniu. - Aşa e.
Care e rădăcina pătrată din 2130?
46,15192304.
Este uimitor.
Ar trebui să lucreze pentru NASA.
Dacă ai un dolar şi cheltuieşti 50 de cenţi,
câţi bani ţi-ar rămâne?
Aproximativ 70.
- 70 de cenţi? - S-a cam terminat cu NASA.
- Trebuie să mergem la Kmart. - Mai târziu, Ray.
400 Oak Street.
Ştii cât costă o acadea?
- Cam 100$. - 100$, nu?
- Şi o maşină mică? - Aproximativ 100$.
E destul de bine. Funcţionează extrem de bine.
Majoritatea celor care suferă de autism nu pot vorbi sau comunica.
- Ştii ce înseamnă "autistic"? - Da.
Eşti autistic?
Nu cred.
Nu, în mod cert nu.
Lenny, să văd dacă înţelegi.
- Nu e loc aici. - 10.000$ în plus de fiecare maşină?
- Desigur, e foarte înghesuit. - Ray, te rog. Doar o clipă.
Vor să scoată carburatorul ca să pună sistemul cu injecţie? Acum?
E o prostie. Ce faci?
- Prea înghesuit pentru rucsac. - Lasă-l.
O să coste 40.000$ ca să ne conformăm cerinţelor Agenţiei.
Dă-mi numărul, şi o să-i sun pe cei care fac convertirea.
- Pixul şi cartea sunt ale mele. - Ăsta nu e un accident grav.
- Accidentele grave în cartea roşie. - Iartă-mă. Am pierdut tonul de decodare.
- Desigur, eşti al 18-lea. - Da, în 1988.
Uite cartea mea, pixul meu.
12 de minute până la Wapner. În mod cert, e strâmt aici.
- Strâmt şi sigur. - "Ce vedeţi aici e real."
E o petrecere în onoarea ta, Ray.
O mică audiere pentru custodie în LA.
Ştii de ce fac o petrecere pentru tine? Fiindcă eşti omul cu trei milioane.
Ken Aldorf. Charlie Babbitt.
- Uh-oh. Pârţ. - Aştept.
Ai tras un pârţ?
Of, omule.
- Cum poţi să suporţi aşa ceva? - Nu mă deranjează.
- Da, Ken? E Charlie Babbitt. - 10 minute până la Wapner.
- Încuiaţi în cutia asta fără televizor. - Această taxă de 10.000$ de maşină?
Cum e posibil?
Tribunalul Poporului începe la fix. În mod cert, la fix.
Am o problemă. O să te sun eu.
În mod cert n-o să ajungem la timp.
- În mod cert, trebuie să plecăm acum. - Da, uşurel.
- Unde o să găsesc un televizor? - Trei minute până la Wapner.
Mai sunt 8 minute până la Wapner.
Hai.
Vrei să ajungem să vezi programul?
Atunci ascultă-mă. Nu se mai vede nici-o casă.
Am ajuns.
Dacă te comporţi straniu, nu ne lasă înăuntru.
Vreau să arăţi cât mai normal posibil.
Lasă mâinile jos.
- Desigur, patru minute până la Wapner. - Taci din gură şi stai acolo.
Nu te clătina şi nu geme.
Bună ziua, doamnă. Sunt de la compania AC Nielsen.
Ştiţi cu ce ne ocupăm?
- Cu monitorizarea? - Exact.
Sunteţi pe lista preliminară de candidaţi pentru următoarea familie Nielsen.
- Soţul meu nu e acasă. - O să contribuiţi
la crearea programelor vizionate de întreaga naţiune,
şi ca recompensă veţi primi în fiecare lună un cec în valoare de 286$.
- El cine e? - E partenerul meu, dl Bainbridge...
Urmăriţi Tribunalul Poporului.
Asta e. Ai încurcat-o.
- S-a terminat. - Un minut până la Wapner.
Aproape că am convins-o, Ray.
Erai aranjat. E un moment istoric pentru justiţie.
- Oh, Doamne. - Ce se întâmplă aici?
Îmi cer scuze doamnă. V-am minţit.
El e fratele meu. Dacă nu vede Tribunalul Poporului, intră în criză.
Fie mă ajutaţi fie o să asistaţi la criza lui.
Ne uităm la desene animate. Crezi că vrea şi el să se uite?
..şi pe urmă îl vede un geamăn identic.
Da, unul n-avea cămaşa pe el,
dar seamănă mult cu mine...
- Îl vreau pe tata. - Tata nu e aici acum.
Ken, fii de partea mea şi o să am eu grijă de tot.
Ştii cântecul?
JUDECATA:INCULPATUL
Ne întoarcem pentru verdict după aceste mesaje.
Mi-au respins cartea de credit?
- Cât o să coste? - 20$, domnule.
Desigur, n-o să mă întorc niciodată. În mod cert e un drum lung.
Încă puţine zile.
Cine e primul? Tipul are poziţia de prima bază la St Louis?
Iar începi? E doar un alt motel.
E numele bărbatului. Cel al cărui nume...
Nu e o ghicitoare.
N-o să ştii niciodată cine e primul fiindcă cine e primul.
Asta e poanta. E o comedie.
E o comedie, omule.
E Abbott şi Costello. Când spui tu, nu e caraghios.
Tu eşti Abbott şi Abbott. Înţelegi ce spun?
N-o s-o rezolvi niciodată. Fiindcă nu e ghicitoare.
Şi dacă înţelegi că e amuzant înseamnă că mergi spre bine.
Vreau să ştiu care e numele tipului care e primul?
Nu, care e numele tipului care e al doilea...
Hai, punem patul la fereastră aşa cum îţi place ţie.
Ai sucul de mere, Punem pixul şi hârtia pe masă.
- Am uitat ceva? - Pufuleţii cu brânză.
- În mod cert, pufuleţii cu brânză. - I-am uitat.
Trebuie să mănânc 12 pufuleţi cu brânză şi să folosesc pasta de dinţi.
Ţi-am luat asta acum câteva zile.
Ţi-aduci aminte când ţi-a pus întrebări doctorul?
- Cum ai ştiut rezultatul? - L-am văzut.
Ce e? Opreşte-te o secundă?
Pune-o jos. Încerc să vorbesc cu tine.
De ce nu te opreşti când îţi spun? De ce te porţi ca un idiot?
- Crezi că eşti caraghios? - Rain Man. Dinţi caraghioşi.
- Ce-ai spus? Clăteşte-te. - Dinţi caraghioşi.
De ce-ai spus "Dinţi caraghioşi?"
Ai spus "Dinţi caraghioşi, Rain Man caraghios."
- Am spus "Rain Man"? - Da, "Rain Man caraghios".
Am vrut să spun "Raymond" şi a ieşit "Rain Man"?
Tu eşti Rain Man?
- Cine a făcut fotografia? - Ta-ta.
- Şi tu ai locuit cu noi? - 10961 Beechcrest Street, Cincinnati.
Când ai plecat?
- Pe 21 ianuarie 1965. - Ţi-aminteşti?
Era într-o joi. Ningea tare. Zăpada era de 20 de cm.
- Era curând după ce a murit mama. - Mama a murit pe 5 ianuarie 1965...
- Ţi-aminteşti ziua în care ai plecat? - ..după o scurtă suferinţă.
Îţi aminteşti de acea zi?
Eram acolo?
Erai la fereastră. Mi-ai făcut cu mâna. "Pa, Rain Man."
Deci tu erai cel care-mi cânta?
Ce cântai? Cum era cântecul?
Ce cântai?
Îmi plăcea când îmi cântai?
Mai cântam şi alte cântece? Îţi plac Beatles?
Înfricoşător de rău.
Ce e înfricoşător de rău?
Apa fierbinte arde bebe.
Apa fierbinte arde bebe? Ce bebe? Pe mine?
- Da. - Încet.
- Apa fierbinte arde bebe. - Nu m-am ars. Uită-te.
- Cada arde bebe. - Nu m-am ars.
Nu m-am ars. E OK.
Să vorbim de Wallbrook.
De-aia te-au închis acolo. Au crezut că o să-mi faci rău.
Ce e?
Ce e, Ray?
E ora 11. Stingerea.
Nu i-am făcut nimic lui Charlie Babbitt. Nu i-am făcut nimic lui Charlie Babbitt.
Unde-ţi place ţie, la capătul patului.
Hai, Ray.
Eu sunt. Nu mi-ai închis telefonul, înseamnă că suntem logodiţi?
Ascultă...
Vreau să aud că nu s-a terminat. Mi-e frică că s-a terminat.
Nu mă întreba în seara asta. Nu ştiu ce să spun. Să mai vedem.
Nu mă prea pricep la aşa ceva.
Nu te pricepi la multe.
Te sun când mă întorc, bine?
Ne vedem.
Am dat două sute pe un televizor mic şi acum te uiţi la uscător?
Nu ştiu.
La întâlnirea cu psihiatrul trebuie să spui că preferi să te uiţi la televizor.
Mă asculţi?
Stinge-l când nu te uiţi.
Dacă se consumă bateriile n-o să te poţi uita la Wapner.
- Cea roşie ia aceeaşi formă. - De ce nu mă asculţi?
Vrei să te întorci la Wallbrook, asta e?
Trebuie să dau un telefon.
- Lenny, eu sunt... - Aştept de trei ore.
- Am avut treabă. - Avem probleme serioase.
Relaxează-te. Sunt la Tucumcari...
Banca ne-a sechestrat maşinile ca să plătească împrumutul, Charlie.
Bateman vrea să-i dai banii înapoi. Toţi vor banii. 80 de mii.
N-am banii ăştia.
Trebuie să-i plăteşti altfel s-a terminat cu noi.
- Ce să-i spun? - Nu ştiu.
Nemernicule.
E mai simplu dacă ridic capota.
Să nu te prăjeşti. Te ung să nu te arzi.
Nu începe. Vrei să pun capota?
- În mod cert, îmi place fără capotă. - Ştiu.
În mod cert, îmi place când capota e...
Relaxează-te. E aproape gata.
- Cum e? - Alunecă tare.
- Vrei să termini cu asta? - Nu pot.
Potoleşte-te.
J7.
- K7? Ce e? - J7.
Ce e J7?
Ce e J7? Cântecul?
Uită-te acolo. Nu, acolo.
"18 Wheels and a Dozen Roses." La ce număr.
E5.
"Cheating Heart", Hank Williams.
"Your Cheating Heart". Desigur, e Hank Williams Junior. D1.
"Blue Moon in Kentucky".
şi Bluegrass Boys. T5.
Câte scobitori au căzut din cutie?
246.
Eşti atent?
Te uiţi?
- Urmăreşti? - Da. Cade jos.
Ce mi-a rămas?
Doi valeţi, un opt, un rege, un şase,
doi aşi, un zece, un nouă, un cinci.
Un cinci. Eşti o comoară, omule.
- Sunt un şofer excelent. - Nu poţi conduce acum.
Ascultă, e important. Dacă rămân mulţi de zece e bine pentru noi .
Spune. Zece e bine.
- Şi pui pe unu... - Unu dacă e rău, doi dacă e bine.
Cazinourile au regulile lor...
Prima regulă e că nu le place să piardă.
Aşa că nu le arăta niciodată că numeri cărţile.
Este un păcat cardinal. Mă asculţi? E foarte important.
- Nu trebuie să numeri. - Da, nu trebuie să numeri.
Îmi place să conduc încet lângă garaj.
Dacă faci asta corect, poţi să conduci când vrei, cât de încet vrei.
Sunt un şofer excelent.
CASĂ DE AMANET
Rain Man, să jucăm cărţi.
- Mai vrei o carte? - Nu, ai 18.
- Vreau o carte. - Dle, aveţi 18.
- Nu vrea o carte. - Vreau o carte.
- Nu vrea o carte. - Dă-mi-o.
Mi-ai luat dama. Aveam un zece şi-mi trebuia o damă.
- Nu atingeţi cărţile, vă rog. - Îmi trebuie dama mea.
Sunt multe.
- Sunt multe? - Multe de tot.
Aşteaptă o clipă.
Dublez.
Damă, damă, damă.
Da, dle, cum să nu iubeşti acest oraş.
- Fac tot ce pot, Nick. - Aşa se pare.
- Vrei să pariezi cu unu sau două? - Două.
Care e secretul vostru?
Trişăm.
E Sam. Filmează masa 47.
Cam 85.000.
- Ai sunat sus la supraveghere? - A sunat Sam.
OK, mă ocup eu.
Bravo. Mă bucur pentru dv, domnule.
- Ce vezi? - Nu prinde prima carte.
- Nu ştie toate cărţile. - Nu văd să folosească un computer.
E ceva necurat. Nimeni nu poate număra cărţile din cutie.
Aşteaptă.
Păzeşte-mi fisele. Mă întorc imediat.
Ce faci? Sunt în mijlocul unei pase.
Avem noroc. Fraţii Babbitt le rup gura la Vegas.
- Roata Norocului. - Aşteaptă Cezar şi Cleopatra.
- "Toate aceste obiecte minunate." - Unu e rău, doi e bine.
20.
- O să ajungem la 20? - În mod cert, 20.
3000 pe 20.
- În mod cert 20. - În mod cert 20?
Nu e jocul tău, Ray. Am pierdut 3.000$.
Am pierdut 3.000$, înţelegi. Hai, Ray.
Unu mic... Nu? Uşurel.
Nu te lovi. Poate jucăm mai târziu.
- Să încasez. - Încasez.
Mă întristezi, Ray.
20.
Am câştigat 86.000$ şi ceva mărunţiş.
86.500.
Rambursez 80.000 din plata pentru maşini, şi mai datorez...
- Ce datorez pentru Rolex? - 3500, plătibili în 6 luni.
Nu trebuie să plătim pentru cameră. Am scăpat de datorii.
Fac un pipi să sărbătoresc evenimentul.
Nu pleca nicăieri. Stopul arată "Nu traversaţi".
Nu traversaţi.
Singurel. Singurel?
- Nu ştiu. - Cum te cheamă?
Iris.
- Raymond, mă placi? - Nu ştiu.
Dacă-mi dai ocazia, o să afli. Ce-ar fi să ne cunoaştem mai bine?
- Să ne cunoaştem. - Dulceaţă, n-are un ban.
Nu contează, iubire, vorbim, nimic mai mult.
Da, vorbim, nimic mai mult.
- Sa mergem sus. Ce faci? - Ne cunoaştem mai bine. Vorbim.
- Ce cameră? Îl aduc eu sus. - E în regulă.
Vrei să rămâi aici?
Să ne cunoaştem mai bine. Vorbim, atât.
O să fie interesant. Sunt aici dacă ai nevoie de mine.
- Nu cred că mă place. - E fratele meu.
- Pare prea tânăr să fie fratele tău. - S-a născut pe 12 august 1962.
Într-o duminică.
Ce anume faceţi voi aici?
- Numărăm cărţi. - Număraţi cărţi?
Numărăm cărţi.
- Numărăm cărţi. - Şi altceva ce mai faceţi?
- Numărăm cărţi. - Ştiu. Şi mai ce?
Iei medicamente prescrise de doctor?
M-am cărat de aici.
- Desigur, la ce oră am întâlnire? - Mai târziu.
- E zece. - Trebuie să fiu în pat la 11.
Ora zece, orarul de vară.
Ora zece?
- Ţi se pare drăguţă? - E strălucitoare.
În mod cert, foarte strălucitoare.
Ai făcut minuni cu costumul. Nici nu-ţi dai seama ce bine arăţi.
Nu e Kmart.
Cum poate să nu-ţi placă costumul? Arăţi fantastic.
- Nu e un costum de la Kmart. - Să-ţi spun un secret.
Kmart e o porcărie, OK?
Uită-te. E un apartament de mahăr.
E pentru tine. Ai mai văzut aşa o cameră?
Ce e acolo? Ray, nici măcar nu te uiţi.
- Pat. - E patul tău.
Le-am spus să-l pună acolo. Chiar lângă fereastră.
Urcă-te.
Exact cum îţi place ţie, nu?
Uită-te la tine cu toate luminile. Eşti dl Las Vegas.
- Ce părere ai? - Multe lumini. Foarte strălucitor.
Am câştigat o grămadă de bani azi.
Nu luăm în calcul cei 3000 pe care i-am pierdut la Roata Norocului.
Îmi pare rău. M-am lăsat dus de val.
M-am entuziasmat prea tare.
Spun că-mi pare rău şi vreau să ştii că-mi pare rău.
Îmi cer iertare. M-am lăsat dus de val.
Am fost prea lacom.
- Vrei să spui ceva? - Trebuie să fiu la bar la 10.
Fiindcă trebuie să-ţi mulţumesc.
E meritul tău. Tot ce-am făcut eu e să fiu acolo.
M-ai salvat. Eu n-am făcut mare lucru.
Trebuie să fiu la bar la 10. Am o întâlnire cu Iris.
Iris, da. Întâlnire importantă. Mergem să dansăm.
Am o întâlnire la bar cu Iris să dansăm.
- Ai învăţat să dansezi? - Nu ştiu.
Ar trebui să înveţi.
Trebuie să învăţ să dansez pentru întâlnire.
Am glumit. N-o să trebuiască să dansezi.
Trebuie să învăţ să dansez. În mod cert. Acum.
O să te învăţ să dansezi altă dată.
- Nu trebuie să dansezi acum. - Trebuie să învăţ pentru întâlnire.
Îmi pare rău că am vorbit de asta. Bine, Ray. Greşeala mea.
Ai dat peste singura prostituată din Vegas care ştie să danseze.
Vino aici.
Auzi muzica?
Uită-te la picioarele mele. Raymond, uită-te la picioarele mele.
Ia-te după mine.
Simţi ritmul muzicii? Uite aşa mişcăm din picioare.
Tu eşti bărbatul şi tu conduci. Şi eu sunt fata, aşa că tu...
Ţine mâna stângă aşa.
Nu te opri din mişcare. Eşti atent?
Ţine mâna stângă aşa.
E bine aşa. Nu te opri din mişcare.
Ia cealaltă mână, şi pune-o în spatele meu.
Vrei să înveţi să dansezi?
Fiindcă trebuie să atingi persoana cu care dansezi. N-o să te doară.
Pune-o acolo. Iau mâna mea şi o pun aici.
Uită-te la picioarele mele, Ray. Ţine ritmul. Bine?
Nu te poţi uita tot timpul la picioarele mele, aşa că uită-te în sus.
Când îţi spun, ridică-ţi privirea, foarte încet
Eşti gata?
Priveşte în sus.
Puţin mai sus. Nu te opri din mişcare. Încă puţin.
Încă puţin, Ray. Mai sus.
Bravo. Uite, dansezi.
Trebuie să strângi din mână.
Trage aşa, învârte-mă aşa, OK?
Aşa se dansează, Ray.
Nu ştiu dacă ai aceeaşi senzaţie, dar mi se pare că sunt puţin ridicol.
Aşa? Bine.
Dansezi bine. Vrei să mă îmbrăţişezi?
Mi-a venit să te îmbrăţişez.
Ce faci aici?
- Sunt şomeră. - Ce vrei să spui?
- Nu ştii nimic despre meseria asta? - Ba da. Intră.
Mă bucur să te văd.
Ray, uite cine a venit.
Nu e frumos ce-i faci lui Raymond.
- N-are nimic. - Ştiu că n-are nimic.
E la Las Vegas, îmbrăcat în costum, într-o cameră mare. Mă întristează.
Şase minute până la întâlnire. Şase minute până la Iris.
O întâlnire?
Ar fi bine dacă n-ai căra cu tine peste tot televizorul.
- De ce să-l iei cu tine la întâlnire? - Ştie să danseze.
Cum arată fata cu care te-ntâlneşti?
E foarte strălucitoare. Arată ca o vacanţă.
Pe asta n-am mai auzit-o.
- Dl Kelso vrea să vă vadă. - Nu-l cunosc pe dl Kelso.
E director în probleme de securitate. Vă rog să veniţi cu mine.
Susanna, stai cu Raymond.
- 10:01. Nu e aici. - O să vină.
Felicitări. E ceva să numeri şase pachete.
Nu înţeleg despre ce vorbeşti.
Facem înregistrări pe video, le analizăm şi discutăm cu alte cazinouri.
Din benzi reiese că trebuie să luaţi câştigurile şi să părăsiţi statul.
Dle Kelso, dacă o persoană are o zi bună, o acuzaţi de activităţi ilegale?
Aşa vă trataţi oaspeţii?
Vrem să vă ţineţi gura şi să plecaţi acasă.
E cea mai bună ofertă. N-o scăpa.
Ai vrut să dansezi la întâlnire?
O să mai ai şi alte ocazii.
Sunt multe fete drăguţe cărora le-ar place să danseze cu tine.
- Îmi place muzica asta. - S-a oprit liftul.
E OK. Poţi să-mi arăţi cum vroiai să dansezi cu Iris?
- Vrei să dansezi cu mine? - Liftul nu se mişcă.
Dă-mi asta.
- Arată-mi cum. - M-a învăţat Charlie Babbitt.
Dansăm în lift.
Îmi place.
Eşti foarte bun.
Iris a pierdut un dans frumos.
- Şi un sărut. - Da, şi un sărut.
- Ai sărutat vreodată o fată? - Nu ştiu.
Nu ştii?
Deschide gura.
E ca şi când ai gusta ceva foarte bun şi foarte moale.
Aşa. Închide ochii.
E OK, Ray.
- Cum a fost? - Umed.
- Am făcut ce trebuie. - În mod cert, e blocat liftul.
Nu, nu e.
Fred Astaire şi Ginger Rogers.
- Ca noi. - Da, ca noi.
Ţi-am promis că te las să conduci. Acum.
- Pot conduce încet pe rampă. - Charlie, e bine?
- Desigur, sunt un şofer excelent. - E foarte bun pe lângă casă.
Ray, du-te pe bancheta din faţă.
Vorbim după şedinţă?
O să fie bine.
- Am emoţii. - Ştiu.
Mă bucur că ai venit la Vegas.
Ray, îţi mulţumesc pentru ce-ai făcut în lift. A fost foarte frumos.
- Mulţumesc pentru ce? - E un secret al nostru.
Al nostru?
"Al nostru", Ray?
Aici e dormitorul tău.
Desigur, nu e nici un pat acolo.
Este un pat magic. O să vezi.
Avem masa aici. Avem televizor.
Am mers la magazinul de video. Am o mică surpriză pentru tine.
Nu începe, Ray.
Nu e pur şi simplu o altă cameră. Aici e camera mea.
Este numele bărbatului. Al cui? Da...
- De ce nu? Are toate drepturile. - Cine are?
- Pentru cine e? - De ce pentru el?
- Câteodată vine să-l ia soţia lui. - A cui soţie?
- El îi câştigă. - Cine câştigă?
Absolut.
Tot ce vreau să aflu e cum se numeşte prima bază?
Şi a doua.
- E amuzant, nu? - Da, e amuzant.
- Unde ai văzut asta prima oară? - Tata mi-a dat o carte despre baseball.
- Cred că nu era la fel de amuzantă. - În mod cert, nu.
Sunt Dr Bruner. Te rog să mă suni.
- Ce e? - Credeam că eşti în maşină.
De-abia am sosit în oraş. Interviul cu psihologul e mâine.
- Da, dle, ştiu. - Trebuie să ne întâlnim.
E în interesul tău să te întâlneşti cu mine.
Când?
Sunt la Bonaventure. Poţi diseară la 8:30?
Mâine ne întâlnim cu Dr Marston, să-l examineze pe Raymond.
- Are zeci de dosare despre Raymond. - Noroc.
Nu e o probabilitate. E o formalitate.
- Fratele tău suferă de o afecţiune gravă. - Marston o să se pronunţe împotrivă?
- A fost întotdeauna o cauză pierdută. - Atunci de ce m-ai sunat?
Tatăl tău m-a pus să controlez toţi banii.
Şi nu contează dacă câştigi custodia.
Nu trebuie să-ţi dau un ban. E la discreţia mea.
- Cum, deci nu poţi pierde? - Îl pot pierde pe Raymond.
Şi mă interesează ce tratament primeşte.
Mi-am luat un angajament faţă de tatăl tău, şi nu mă joc cu aşa ceva.
- Ce e ăsta? - E un cec foarte mare.
250.000$.
Fără condiţii. Îl iei şi pleci.
Aici nu e vorba de noi doi. Nu e vorba de cine câştigă sau pierde.
Când te-am întrebat de ce nu mi-a spus nimeni că am un frate,
n-ai ştiut ce să-mi răspunzi.
Nu ştiu...
E curios, nu mai sunt supărat că tata m-a dezmoştenit.
Tu ai fost prietenul lui. Ai ştiut că a încercat să mă contacteze.
Nu i-am telefonat. Am fost un tembel.
Dacă fiul meu nu m-ar suna înapoi, l-aş dezmoşteni şi eu.
Acum nu mai e vorba de bani.
Nu înţeleg de ce nu mi-a spus că am un frate.
De ce nu mi-aţi spus dv sau altcineva că am un frate?
Fiindcă mi-ar fi plăcut să-l cunosc mai demult, nu doar în ultimele şase zile.
S-a oprit. Nu e nici-o problemă.
V-e-r-n... Vern...
Prietenul meu Vern.
Vern, prietenul meu.
Zmeură, căpşună, afină , cu grâu integral, cu piersici,
cu nuci, Drum stâncos, Pântece plesnit.
- De care vrei? - Clătite.
- Bine, dar de care? - Clătite.
Desigur, siropul de arţar ar trebui să fie pe masă...
- Charlie Babbitt a glumit. - Am glumit.
Dă-te puţin înapoi.
Salut.
Nu vrei să te aşezi acolo?
La această judecată nu există avocaţi, judecător,
sunt aici doar oameni cărora le pasă de Raymond.
Raymond, ia loc acolo. Dl Babbitt, în cealaltă parte.
Raymond, aici. Ia loc.
- Poţi să-ţi pui rucsacul pe jos. - Avem o ocazie bună să fim oneşti...
Pune televizorul pe jos. Îmi cer scuze.
Nu ştiu cum să spun să fie mai puţin dureros.
- Am pierdut deja? - Nu, n-ai pierdut.
Nu sunt decât un medic care face o recomandare instanţei.
Dr Bruner este un medic foarte respectat.
Cazul lui Raymond a fost documentat cu meticulozitate,
şi Wallbrook e un sanatoriu foarte prestigios .
Aţi luat deja hotărârea.
Fratele meu a progresat mai mult cu mine decât cu voi în 20 de ani.
Nu cred că e necesar să te confrunţi cu Dr Bruner.
Ce s-a întâmplat în această săptămână?
L-am întrebat pe Raymond.
Ce s-a întâmplat în această săptămână? Ce-ai făcut?
A numărat cărţi la Las Vegas.
- Te-a dus la Las Vegas? - 3.000$ la roata norocului.
- Ţi-a dat 3.000$ pentru jocuri de noroc? - I-am pierdut pe un 20 nenorocit.
- Şi ce-ai mai făcut? - Am pariat pe numărul 20.
- Am dansat cu Charlie Babbitt. - A vrut să înveţe, aşa...
Am dansat cu Susanna. Am sărutat-o pe Susanna.
- Ai sărutat-o pe Susanna? - În lift.
- Ţi-a făcut plăcere să săruţi o femeie? - Nu ştiu.
- Cum a fost? - A fost umed.
O excursie, nu glumă.
- Îţi place să călătoreşti? - Sunt un şofer excelent.
Ai condus?
- Te-a lăsat să conduci pe şosea? - Încet pe lângă garaj.
N-a condus pe şosea.
- A avut vreo răbufnire? - Cum adică?
Anumite manifestări pe care le au ei. Auto-vătămare...
De vreo două ori.
A avut o răbufnire fiindcă n-a vrut să zboare cu avionul.
- Aşa că n-am luat avionul. - Ultima răbufnire?
Azi dimineaţă.
Asta e o tâmpenie. Pot să nu vă spun nimic fiindcă tot n-aveţi cum afla.
A pornit alarma de fum. L-a agitat puţin, dar...
- Nu vreau să dau vina pe cineva. - Ne-am dus după clătite.
- Nu e nevoie să fii defensiv. - Sunt doar sincer.
- Nu eşti pe fază. - Nu, dv nu sunteţi.
Nu dau vina pe nimeni.
Pe tata nu l-am cunoscut bine, pe mama deloc,
aflu că am un frate şi vreţi să renunţ la el?
Nimeni nu spune...
Nu i-am făcut nici un rău, nici el mie. De ce vă băgaţi? El e din familia mea.
- Înţelegeţi? - Înţeleg.
Fratele tău nu e capabil să întreţină o relaţie cu tine.
Asta e părerea dv. Aţi petrecut 24 de ore pe zi cu el?
Nu te poţi descurca fără îndrumare profesională.
- Asta e părerea dv. - Da, este.
Mai ar fi ceva.
Săptămâna trecută l-ai furat pe Raymond să faci un târg de 1,5 milioane.
Murise tata. Eram necăjit. Am greşit.
Şi după o săptămână descoperi că ţii la fratele tău,
şi vrei să ai toată viaţa grijă de el?
Deci, la început a fost ca o răpire.
E prea dur. Nu l-am răpit.
Şi într-o săptămână ai ajuns la o înţelegere cu el?
Îmi dau seama că sună iraţional.
- Da, la început... - Nu te simţi obligat să fii defensiv.
- Mă lăsaţi să vorbesc? - Da.
Nu acuz pe nimeni. Vorbeşte.
Fără acuzaţii?
La început el era fratele meu numai pe hârtie.
Şi pe urmă...
Şi dimineaţă am mâncat clătite.
Siropul de arţar era deja pe masă.
- Şi clătite. - Şi Charlie Babbitt a făcut o glumă.
Vedeţi, ne-am...
Am stabilit o legătură.
Este admirabil dar scopul acestei şedinţe
este să stabilim dacă Raymond este capabil să trăiască în cadrul comunităţii,
şi să vedem ce vrea el dacă asta e posibil.
- Sunt de acord. - Raymond nu poate lua astfel de hotărâri.
- Vă înşelaţi. - Ştiţi că nu poate hotărî singur.
- E mult mai capabil decât vă închipuiţi. - De ce nu-l întrebăm pe Raymond?
- Pot să pun câteva întrebări? - Ray, doctorul vorbeşte cu tine.
Pot să-ţi pun câteva întrebări?
Vrei să stai cu fratele tău Charlie?
Vrei să stai cu Charlie în Los Angeles?
Doctorul îţi pune o întrebare, aşa că ascultă, OK?
Raymond, vrei să stai cu fratele tău Charlie?
Vrei să stai cu fratele tău?
Vrei?
- Vrei să stai cu fratele tău? - Să stau cu fratele meu Charlie Babbitt.
Asta vrei?
Vrei să stai cu fratele tău?
Pot să te mai întreb ceva?
Vrei să te întorci la Wallbrook?
Poţi să distingi între fratele tău şi Wallbrook?
Vrei să stai cu Charlie aici în Los Angeles,
sau vrei să te întorci la Wallbrook?
Sunt două lucruri diferite.
Nu e acelaşi lucru. Trebuie să alegi...
- Înapoi la Wallbrook, stau cu Charlie. - Nu, ori una, ori alta.
Aşteaptă.
Aţi spus ce-aţi avut de spus. Nu e nevoie să-l umiliţi.
Ray, e OK.
S-a terminat.
Stau înapoi la Wallbrook cu Charlie Babbitt.
S-a terminat.
Dr Bruner, putem vorbi? Scuzaţi.
Eşti OK, Ray?
Să terminăm cu întrebările, nu?
Nu ştiu.
Să terminăm cu întrebările, nu? Să terminăm cu întrebările.
Nu-ţi fă griji. Gata cu întrebările. Poţi fi sigur.
Prietenul meu.
- Ce? - Prietenul meu cel mai bun.
Ascultă.
Nu ştiu dacă o să mai am ocazia să vorbim.
Vezi, aceşti... Dr Bruner te place foarte mult,
şi probabil că vrea să te ia înapoi cu el.
Vreau să ştii că ce am spus despre călătoria noastră a fost adevărat.
Am comunicat unul cu altul.
- Îmi place să fii fratele meu. - Sunt un şofer excelent.
Da, eşti.
Îmi place să fii fratele meu mai mare.
C-h-a-r-l-i-e.
Prietenul meu.
Raymond, nu te-ai simţi mai bine în hainele tale de la Kmart?
- Spune-i Ray. - Kmart e o porcărie.
Înţeleg. Am biletele. Sunt în maşina asta din dreapta.
Aşteaptă câteva minute.
Ai făcut o glumă.
Aş vreau să-ţi dau asta. Trebuie s-o ai cu tine
Are pufuleţii cu brânză. Sucul de mere,
caiete, pixuri, şi un video "Who's on First?".
- "Who's on First?" Foarte amuzant. - Ţi-am spus.
- Trebuie să pleci. - Un tren foarte strălucitor.
Aşa e.
Ascultă, Ray. Dr Bruner are doar custodie asupra ta.
Asta nu înseamnă că nu te pot vizita. Vin peste două săptămâni
- Adică peste câte zile? - 14 zile. Azi e miercuri.
Câte ore?
- 336 ore. - Incredibil.
Desigur, înseamnă 20.160 de minute.
1.209.600 secunde.
Ne vedem curând.
Da. Unu când e rău, doi când e bine.
Pariază doi pentru bine.
Desigur, trei minute până la Wapner.
Vei reuşi.
Subtitrare Visiontext: Lelia Galis