- Den stærkeste overlever, søn. - Skovens lov, ikke?
Jo.
Din nye riffel giver dig naturligvis en fordel.
- Far, kan du høre...? - Vær stille.
Frokost.
- Og jeg skød den. - Nancy.
- Se, hvor stor den er. - Jeg spiser ikke en død kanin.
Vi skulle jo af sted. Får det aldrig ende?
- Gør ilden klar! - Vi skal af sted inden frokost.
- Hvorfor ikke spise på hjemvejen? - Vi skal tilberede den først.
- Det er Ernies første bytte. - Ja, det er mit første blod.
Jeg håber, du er stolt af dig selv!
- Vi udstopper den. - Ernie, du er en slagter.
Hold op, Sarah. Det var ham eller mig.
- Jeg har det dårligt. - Stop, far. Hun skal kaste op.
- Luk vinduet op, så vi får luft. - Det er fisken, der lugter.
- Hvad gør du med fisken? - Leder efter min baseballhandske.
Må jeg få ordentlige baseballsko, når vi kommer hjem?
- Så kan jeg sparke Frankie. - Det skal du aldeles ikke!
- Han sparkede mig to gange. - Så er det i orden.
Du forstår det ikke, Nan. "Smart baseball."
Vær forsigtig med mine tegninger. Og træd ikke på ørreden.
Eller blomsterne. Der er stadig liv i dem.
- Det barske vildmarksliv er herligt. - Barske? George...
Det var kun barskt, da generatoren svigtede, mens vi så fjernsyn.
- Kør langsommere. - Jeg er stedkendt her.
Seattle forsvinder ikke.
- Vil du have dine solbriller, George? - Nej tak.
- Ernie leger med geværet igen. - Rør ikke det gevær, Ernie.
- Det er en riffel, piger. - Man kan skyde med den.
- Se det dådyr. Så du det, Sarah? - Nej, jeg ser aldrig noget.
- Du kan måske skyde noget, far. - Ikke to udstoppede kaniner!
Tog jeg min riffel med denne gang? Nej. Det gjorde jeg ikke.
Dette er den første tur, hvor Ernie dræbte noget og ikke du.
Pas på!
Du godeste. Jeg troede, det var et menneske.
- Har I det godt, alle sammen? - Unger, har I det godt?
- Hvad er det, George? - Jeg så det næsten ikke.
- Det må være en bjørn. - Kan det være en gorilla?
- De bliver ikke så store her. - Vi tager af sted, far.
- Tænk, hvis den lider? - Så er den ikke til at spøge med.
Du knuste den, far. Der hænger sikkert indvolde på kofangeren.
Vi kan ikke bare lade den ligge.
Bliv i bilen.
Fandens. Man prøver at passe på bilen, og så kommer der et åndssvagt dyr...
Burde vi ikke ringe til skovfogeden?
Nej, ikke endnu.
Du tog den med alligevel. Skal du bruge hjælp?
Nej. Bliv i bilen, sagde jeg.
Det var derfor, jeg tog den med. Som beskyttelse.
Du havde ikke behøvet at lyve.
Skyd den!
- Den er død. - Skyd den alligevel!
- Nan! - Hvad er der?
Kom her og se.
Far...
- Tænk, hvis det er ham. - Hvem?
Bigfoot.
Bigfoot?
- Kors i røven! Undskyld, far. - Det er i orden.
Jeg ledte selv efter de rette ord.
- Sikke en stank. - Hvad er det, George?
Det er vel... Bigfoot.
Det kan ikke være andet. Det er en stor opdagelse, Nancy.
Det er sikkert noget for et museum.
Vi må tage den med hjem.
Flyt det, der ligger på taget, ind i bilen, Ernie.
Få din søster til at hjælpe med at løfte.
Kør frem.
Jeg har dårlig samvittighed.
- Tænk, hvis det er den eneste. - Jeg kørte den ikke over med vilje.
- Det var bare held. - Held?
Tænk, hvis vi har udryddet en hel dyreart.
- Det kan virkelig være noget værd. - Hvordan kan du sige det?
Det afhænger af, hvordan man ser på det.
- Den lever! - Så du de store hugtænder?
- Giv mig min riffel. - George...
Hvad vil du gøre?
Pas på... Den er stadig ladt.
- Du skal vel ikke ud? - Vi kan ikke lade den ligge.
Tænk, hvis den lider.
Beklager.
Den er død.
Er du sikker?
- Ja. - Helt sikker?
Ja!
- Du var også sikker før. - Nancy, jeg er ikke læge -
- men den har ingen puls og er iskold.
Hvad det end er, så er det i hvert fald dødt.
Hjælp!
Kom og hjælp!
Ernie, hent din mor.
- Jeg vidste, du ikke var død. - Ikke endnu.
- Ikke dig, far. Ham. - Hjælp...!
- Er du kommet noget til? - Hent min riffel.
- Kom ikke ind, Sarah! - Sikke en stank!
Gør noget, Nancy.
Hvad laver du?
- Det er fint. Ud, alle sammen. - Nej!
Min brystbuket, mor.
Min orkide. Den spiser brystbuketten fra min fødselsdag...
Den har jeg gemt i et halvt år.
Jeg ville gemme den resten af livet.
Du spiste den! Jeg er ligeglad, hvor stor og grim -
- og stinkende, du er. Man må ikke spise andres brystbuketter.
Det var ikke pænt gjort. Hører du?
Selv om du er et dyr, må du ikke opføre dig som et dyr her i huset.
- Nu er han godt sur. - Klap i!
Han går ind i spisestuen!
Herligt... Simpelthen!
Han spiser mine planter.
Han spiser min passionsblomst!
Hold op med det.
Åh nej!
- Nu er det nok! - George, kan vi ikke ringe til nogen?
- Hvad skal du nu? - Jeg ved, hvad jeg gør.
- Jeg lader ikke et dyr ødelægge huset. - Far, det er ikke et dyr.
George?
George...?
Det er i orden.
Kom herop, alle sammen.
Hvad laver den?
Den begraver bedstemors minkstola.
Se ikke sådan på mig.
Hvorfor ser I sådan på mig? Vi har ikke dræbt de små stakler.
De blev opdrættet og dræbt på en minkfarm. Det gjorde de -
- fordi nogen ville... købe den. - Hurtigt. Ind i huset.
Ud, alle sammen!
Hold øje med ham.
Lås døren!
- Han kommer tilbage. - Hold ham hen.
Vis ham pastamaskinen.
George!
- Ikke endnu. - Nu vil han meget gerne ind.
George!
Vi har fået gæster.
- Politiet. Politiassistent Mancini. - Jeg hedder George Henderson -
- og bor på Manning Drive 437. Jeg vil anmelde, at jeg har -
- noget i mit hus. - Hvordan "noget", Mr. Henderson?
Noget... stort. Min familie er i stor fare.
Mr. Henderson, er der nogen i huset? En indbrudstyv, som lister rundt?
Nej. Jeg er ikke gal.
- Det er en Bigfoot. - Ja. De kan være en plage.
Det sker stadig her omkring. De plejer at være ret fredelige.
Jeg ramte en Bigfoot med bilen. Jeg troede, den var død.
- Så stod den i køkkenet og spiste. - Ramte du en Bigfoot i køkkenet?
Jeg er stresset. Den kom ind i køkkenet og spiste fra køleskabet.
Jeg troede, den ville spise mig, men den spiste min datters buket.
- Så spiste den guldfisken. - Hvor er den nu, Mr. Henderson?
- På toilettet. - Selvfølgelig. Hvor er jeg dog dum!
Hvis De har en Bigfoot i huset, afspærrer vi først kvarteret.
Så evakuerer vi naboerne og sender en masse bevæbnede politifolk.
Vil De undgå tiltale for fejlagtigt at have gjort nabolaget til en krigszone -
- bør De glemme det hele. - En krigszone?
- Jamen, så... - Nej. Her er ingen Bigfoot.
Jeg er ikke engang George Henderson. Det må være forkert nummer.
Vi er alene om det.
Nej, Politiassistent. Her er ingen Bigfoot!
Irene? Vi havde det fint. Hvad! Nej, vent!
- Irene kommer med hunden. - Jeg går hende i møde.
- Jeg ved, at I er stået op. - Tag hunden og slip af med hende.
- Vi må ikke lade hende se den. - Kælderen. Du vil elske den.
Det er som en hule, med et billardbord!
- Kom. - Nancy?
Væk!
Nu har vi chancen.
- Nancy! - Det er slut! Hvis Irene ser den -
- får hele verden det at vide. Jeg kan lige så godt gå i kloster!
Til skoleballet vil de andre overhælde mig med griseblod!
- Luk hende ikke ind. - Så står vi op!
Det er det sikreste sted i huset.
- Ernie! - Trappen gik i stykker. Alt er i fint.
Lille Bob må være i løbetid. Her myldrer med hunde.
Du godeste. Hvad er det, her lugter af?
- Hvad pokker er der sket? - Vi ville afrime køleskabet.
Du godeste!
- Er der noget galt? - Nej. Vi har det fint.
- Jeg tog posten med. - Læg den på køleskabet.
Har du jordnøddesmør og ølgær? Jeg har fundet en ny diæt.
Tag hunden med. Jordnøddesmør har vi. Nu skal jeg hjælpe dig.
- Jordnøddesmørret står på anden hylde. - Ingen ølgær? Jeg skal til byen -
- og købe levertran og tabasco. En ny energidiæt. Prøv den, George.
Træning, Irene. Det er det, der skal til. Der er energi nok her.
- Det er nok bare dårligt kød eller æg. - Lad være med at indånde det.
Tak, fordi du passede Lille Bob. Ernie?
- Hvad var det? Ernie eksperimenterer... med en rotte!
- Den er sød. Den ligner en... - En hamster.
Bare lidt større og altid sulten!
Også rotter må skifte miljø. Jeg ved, hvor I er, hvis jeg får brug for jer!
Ernie!
- Har du det godt? - Han er godt nok stærk.
Ræk mig dine arme, så løfter jeg dig op.
- Det er mandag. Hvad med mit arbejde? - Du må melde dig syg.
- Det bliver min far glad for. - Må jeg også være syg?
- I er mere sikre i skolen, Ernie. - Så kan jeg fortælle -
- min far har besejret en Bigfoot. - Du er også syg. Vi er alle syge.
- Jeg må udtænke, hvad vi skal gøre. - Ud af køleskabet, Ernie.
Kaffe?
Det krævede sit, men nu er han da fanget en stund.
Det er i orden.
Hvordan går det?
Han er vores lille kæledyr.
Han er såret.
Har vi ikke noget, der ikke svider? Det vil gøre lidt ondt.
Jeg plejer at lukke øjnene. Sådan.
Fint.
- Må vi beholde ham? - Muligvis. Jeg ved det ikke.
- Ved du det ikke? Svaret er nej. - Han var anderledes, da han var død.
Det var du også, og jeg er overbevist om, at han ikke var død.
Jeg troede, vi skulle sælge ham og blive rige.
- Vi beholder ham. Og bliver rige. - Netop.
Denne familie er utrolig. Undskyld.
Vi taler om en levende skabning. Måske endda et menneske.
- Et Bigfoot-menneske. - Vi ved ikke engang, hvad det er.
- Om det er en han eller hun. - Det er en han.
Hvordan ved du det? Lad være at svare.
Vi må kunne beholde ham. Det drejer sig om mange penge.
- En vej til et bedre liv. - For hvem? Hvad med hans liv?
Jeg tænker på os.
Jeg skal bruge tid til at finde ud af...
Han er i hvert fald tryg her.
Du skulle ikke have givet op, du gamle.
Forskellen er, at jeg får en dollar pr. hår for mine.
Disse er ægte, Doc. Jeg fulgte sporet flere kilometer.
Har du afstøbninger, køber jeg dem, men hold prisen nede.
Du forstår det ikke. Jeg var meget tæt på at fange ham.
Så klikkede geværet? Eller kunne du ikke få dig selv til det?
- Hvad er din forklaring nu? - Jeg tror, han blev påkørt af en bil.
- Så burde det have været let. - Der var slet ingen spor.
- Han forsvandt bare. - Som jeg siger til mine kunder:
- Bigfoot spiser sine døde. - Hvorfor hører jeg på dig?
Jeg er den eneste, som tror på dig. Men det gør jeg ikke længere.
Vi har begge brugt livet på at jage det uhyre. Vi siger til os selv:
"Jeg er ikke dum." Men du gav dig til sidst.
- Eller lukkede øjnene op. - Det finder vi snart ud af.
Gå til den, Jocko. Sæt gang i det hele. Det kan jeg godt bruge.
- Læg det i fryseren, skat. - Hvor er han?
- I stuen. - Nu tør det op.
- Har jeg noget at vise jer? - Øjeblik. Irene opholdt os et kvarter.
Hun inviterede os på middag. Og bowling. Jeg reddede dig.
Jeg sagde, at du skulle noget i aften.
Du skifter måske mening, når du ser det, jeg har set. Sarah, kom så.
- Det er tomme kalorier, George. - Pyt med det. Nej, nej.
Vent lidt. Nu skal jeg vise jer noget.
Men tænk først på dette: Us...
Life.
Times. Aviser!
I skal se jeres far i tv. Nej, nej.
Vi begyndte med noget let. Men så snart han begynder -
- kan ingenting stoppe ham.
Sæt dig.
Sæt dig...
Sæt dig!
Fedt! Har du lært ham at sætte sig?
Nej! Ikke sidde.
- Helt utroligt, far. - Nej, nej...! Bliv!
Må jeg tale med dig, før de ringer fra tv?
- Han skal have en chance til. - Hvad er der i vejen med dig?
- Det er vores hjem og vores ting. - Han gjorde det fint lige før.
- Du opfører dig som en galning. - Det her skulle ikke være sket.
- Vi må gøre det eneste rigtige. - Giv mig bare en uge til.
Huset holder ikke i to dage. Han passer ikke ind her.
- Vi må gøre det rette og tænke på ham. - Kom, det her er fedt!
Se her.
Sejt, ikke? Han brød sig ikke om Danablu.
Godt. Jeg kører ham tilbage.
Det bliver ikke let. Jeg tror, han har det godt her.
Nu er hun kørt. Lad os komme af sted.
- Husker du den? Din yndlingsbil. - I hvert fald resterne af den.
Den er meget bedre indeni. Kom.
Sådan.
- Sulten? Vi skal have fest. - Ja, en afskedsfest.
Plan B. Ikke noget problem.
- Kan du se, hvad vi går glip af? - Pyt med det. Nu spiser vi. Nancy?
Har du prøvet en burger?
Det dufter godt, ikke? Se!
Du skulle have fisk. Den er til ham.
Burgerne er til dig. Vil du have en til?
Jeg bestilte forkert. Dobbelt fisk med sesambolle.
Dagens fangst. Med masser af tacosovs.
Hvad med pomfritter? Ekstra store. To portioner.
Skyl det ned med milkshake.
Se alt det. Spis alt, hvad du kan.
Sådan!
Sidder du behageligt?
Bliv! Bliv der!
Du har vel ikke ombestemt dig?
Din mor har ret. Jeg synes også, det er svært.
Men det er det eneste rigtige.
Det var forkert at tage ham med, som om han var en herreløs hund.
Han er mere menneske end dyr. Det opdagede du først.
Han har fortjent at være fri.
Mor har ret. Han skal tilbage, hvor han hører hjemme. Derfor må vi to -
- vise os som rigtige mandfolk -
- og sige farvel til vor ven Harry.
Harry? Hvornår har han fået et navn?
Lige nu.
Harry?
Harry...!
- Der er nogen i huset. - Hvad skal vi gøre?
Bliv der.
Godmorgen, Seattle!
Du er fri, Lille Bob. Vend tilbage til vildmarken.
Løb, Lille Bob. Du er fri.
Og nu jeres vært: Stillehavskystens stjerne:
Jerry Seville!
Godmorgen, Seattle!
- Kors, hvor jeg hader ham! - Så sluk.
Lad mig hade ham. Det holder mig vågen, indtil kaffen virker.
Godt, det er tirsdag. Er mandage ikke kedelige?
Hold kæft, Jerry.
Dagens avis. Og det er ikke forsidestof.
Sidder i ned? Sent i aftes fandt en mand i Hawthorne Hills -
- sin kone bevidstløs på taget af deres bil.
Da kvinden kom til bevidsthed, sagde hun, at hun blev lagt der -
- af en stor, behåret, menneskelignende skabning, der lignede Bigfoot -
- som hun tidligere havde troet, var en mus!
- Hawthorne Hills? - En mus? Jeg må finde ham.
- Lytter vi nu til Jerry Seville? - Havde det været en Bigfoot -
- ville jeg have haft ham som gæst. - Jeg må undersøge det.
- Nej. Tag på arbejde. - Tænk, hvis nogen finder ham.
Mor, han er kommet tilbage!
Lille Bob!
Utroligt. Jeg så en gammel soldater- kammerat på vejen. Husker ikke navnet.
Men jeg så nummerpladen, og nu får jeg adressen.
Ti dollar.
Hvad med dig, George? Har du set nogen Bigfoot? I ferien.
Den vejer over 200 kilo og stinker som bare pokker.
Vi har vist en her. Hvilken skostørrelse bruger du, Billers?
Jeg er omgivet af røvhuller.
- Kan jeg hjælpe? - Jeg håber, vi kan hjælpe hinanden.
Den er vist deres.
Hvad er det, du sælger?
- Mrs. Henderson? - Ja.
Irene, vil du se, om tevandet snart koger? Tak.
Godmorgen. Jeg hedder Richard Smith.
Jeg er skovfoged og undersøger en mulig påkørsel af et evt. dødt dyr.
Jeg ved, at De påkørte noget på A-4.
- Ja. Vi ramte et eller andet. - Hvad ramte De?
- Det ved jeg ikke. Det gik så stærkt. - Hvor er det nu?
- Det ved jeg ikke. Det løb væk. - Ingen i familien kom noget til?
- Ingen kom til skade. - Det glæder mig.
Vi tænker på det stakkels dyr. Det lider måske. Jeg er sikker på -
- De vil hjælpe mig med at finde det.
Nej... Jeg mener ja! Det gik ind i skoven, haltede ikke engang.
Gik?
Kravlede af sted... Det løb, ligesom hoppede...
Som dyr gør. Det havde det fint. Vi også.
Afløbet er stoppet. Jeg må ordne det.
Tak, fordi De tænkte på os og tog den med. Tak for Deres omsorg.
Nummerplader? Han er sikkert straffefange.
Ingen får lov at plage dig. Sæt dig ned og slap af.
Jeg husker mit første skænderi med Herb. Det her er ingenting.
- Kan jeg hjælpe Dem? - Sikkert ikke.
Jeg skal købe Magnum-patroner, kaliber 458.
Jeg tror, vi har dem et sted.
Ja, her er de. Der er ikke mange, der beder om de uhyrer.
Det bliver 28,50 for hele æsken.
- Har De flere? - Der er 20 i den æske.
Har De flere?
Beklager. Det er den sidste, vi har. Skal De på safari?
Nej. Bare hjem i haven.
- Ganske som sædvanlig! - Far, hvem er det?
Jacques LaFleur. Altid først, når nogen har set noget.
- Han købte .458 Magnum-patroner. - Før Sasquatch dukkede op -
- var han storvildtjæger. Hvor tror du, bjørnen kom fra?
Var det ham, der skød den? Hvorfor beholdt han ikke trofæet?
Det var nok hans mindste.
- Kan jeg hjælpe? - Jeg har travlt.
Hvor har De bøger om...
- Bigfoot. - Sasquatch?
"Fantasi, myter og legender." I kælderen. Tag trappen.
De kan også prøve "Børnebøger".
Den bog er dum. Billederne ligner ikke Harry.
Det er ikke så sært, folk vil dræbe dem. De fremstiller dem som uhyrer.
Undtagen dette tidsskrift fra Antropologisk Institut.
- En, der hedder Wallace Wrightwood. - Det er ham!
Det er Jacques LaFleur. Jægeren, som var i butikken.
Nej. Richard Smith. Den skovfoged, jeg fortalte om, som kom... her i dag.
- Den skide løgnhals. - Mor!
- Læg røret på. - I seng, begge to.
- Klokken er kun halv ni. - Gør, som din mor siger.
Det er svært at tro, ikke? Og du tror ikke på det.
Alle spørger: "Har nogen set dem?" Lad mig spørge dig:
Du bor jo i byen og har set flere tusinde duer, ikke sandt?
Har du nogensinde set en dueunge? Heller ikke jeg.
- Men noget siger mig, at de findes. - Dr. Wrightwood? George Henderson.
- Wrightwood er her ikke. - Kommer han tilbage?
- Måske. - Kan jeg give en besked?
- Hvordan kender du Wrightwood? - Gennem hans bøger og forskning.
Han er den eneste, der tror på det.
- Jeg vil bare have nogle svar. - Han er gammel og træt.
Jeg skriver mit telefonnummer her. Vil du give ham det?
"Oplysninger, der kan forhindre en unødig og tragisk død -
- for den store fyr?"
Jeg har en ven. En mand, der hedder Jack.
- Lad os antage, der var en kæmpe... - Omfatter det en bønnestage?
Bønnestage?
Nej, nej...! Med alle disse -
- Bigfoot-observationer. Tænk, hvis Jack og hans familie -
- lod denne "ting" bo hos dem?
Han er måske mere menneske end dyr. "Vi tager ansvaret for ham" -
- "til vi finder et trygt sted til ham."
- Ikke en zoo eller et laboratorium. - Du er altså villig...
Jack ville altså tage ham hjem som et kæledyr?
- Som et familiemedlem. - Det er umuligt.
Sasquatch er det moderne menneskes forfar -
- men de er stadig dyr. - Kun på overfladen.
Det er lukketid, så hvis De vil købe noget, så gør det nu!
- "Jack og bønnestagen"? - Jeg vidste ikke, hvad jeg sagde.
Du vidste godt, hvad du sagde. Du vil have ham tilbage.
Han skal hen, hvor han hører til, men jeg må først finde ham.
Her er Harrys liv i fare. Vi skal gøre det rigtige.
Dette er Harry.
- Har du tegnet det? - Ja.
Det er smukt.
Du! Gå væk fra vinduet!
Det var ham, der så den.
"Det må have været den store, behårede kæmpe, som løb væk."
Hørte du det, George?
- Laver du stadig det klatmaleri? - Ja. Jeg laver...
Så kan du spare mig penge. Kan du tegne en Bigfoot i fuld størrelse?
Vi sætter ham ved siden af geværerne. Tegn ham stor og skræmmende.
Som man tror, de ser ud. Armene op, store kløer. Hugtænder.
Fråde om munden... Vi hænger et kort op og markerer de steder -
- hvor han er set. Vi bliver en Bigfoot-central.
Så opfordrer vi uerfarne folk til at gå omkring med ladte våben.
Du ved lige så godt som jeg, at der ikke er noget at skyde på.
Det er første gang, min far beder mig tegne noget.
- Et mål for blodtørstige idioter. - Kom nu i seng.
Op til jul bad jeg engang om malergrej hele efteråret.
- Så gav han mig en legetøjspistol. - Ligesom du gav Ernie.
- Kom i seng. - Jeg kan ikke. Jeg skal være færdig.
Hvad er problemet?
Hvis jeg tegner ham slem og grusom, skyder folk uden at tænke.
Det er som at tegne en efterlyst-plakat af sin bedste ven.
Hvis jeg tegner ham fredelig, som Harry i virkeligheden er...
Det er ikke det, min far vil have.
Jeg er meget stolt af dig, George. Du ved ikke, hvad du skal gøre.
Hvis din far vil have en Bigfoot -
- så giv ham en Bigfoot.
Jeg bad om King Kong, og du giver mig en kæmperotte.
- Jeg sagde jo, hvad jeg ville have. - Det er måske rigtigt.
Den er måske ikke grusom, men sød -
- og har følelser. - Hvordan fanden kom du frem til det?
Sæt en ny nål ved Queen Anne's Hill. Den er set igen.
Jeg burde have fundet en rigtig kunstner.
En Clint Eastwood-Magnum. En M-16. En maskinpistol.
Det er ulovligt. Lige nu kan De kun få en riffel eller et haglgevær.
- Noget med natsigte. Det største. - Vi har store og ekstra store geværer.
Men vi har desværre ikke mere ekstra stor ammunition. Næste?
- De så den i nabolaget. - Hvor bor De? For licensens skyld.
- Devon Drive 11484. - Hvor så De den?
Hjørnet af Maple og Ogilvie. Hvad har det med sagen at gøre?
Du er ikke den eneste kunstner. Hvad mener du?
- Hvorfor? Det var min tegning. - Slap af. Det er bare karton.
Det betyder noget for mig. Forstår du ikke det?
- Hvad ævler du om? - Jeg holder op!
Vi har for meget at lave. Hvad fanden er der galt med dig?
- Harry! Undskyld. - Den var enorm!
Dobbelt så stor som dig. Den største, jeg har set.
- Hvornår skete det? - Den var kolossal!
- Som en kæmpeabe med rabies... - Slap af og fortæl, hvad der skete.
Jeg har det fint. Jeg stoppede cyklen, som jeg plejer ved stopskiltet.
Pludselig dukker dette behårede uhyre op. Den knurrede -
- og havde enorme hugtænder og hænder. Så løfter den mig -
- med cykel og det hele og banker mig i jorden. Så hoppede den på mig.
Savlet dryppende fra de skarpe tænder. Så tog jeg tåregassen...
- Tåregas? - Jeg var ved at blive ædt.
Af en vegetar? Du har sikkert set ham -
- men du blev så skrækslagen -
- at du kørte galt og slog dig, og du skræmte ham sikkert også.
Det var det, der skete. Ikke?
Jo.
- Hvordan vidste De det? - Hvad hedder De?
- Jeg hedder George Hen... - Hvabehar?
- George hvad? - Beklager, men jeg er nødt til at gå.
- Man har set fabeldyret... - Et øjenvidne beretter -
- at han er blevet overfaldet af det legendariske uhyre Bigfoot.
- Bigfoot er her, midt i byen. - Da den mystiske George Hen -
- dukkede op... - Du så ham sikkert...
... kørte galt på cyklen, slog hovedet og skræmte ham væk.
- Hvad hedder De? - Jeg hedder George Hen...
- Mit navn? George Hen... - George-hvad?
- Hvad hedder De? - Jeg hedder George Hen...
Hvad fanden er det?
Kom væk herfra!
Harry!
Harry...!
Hele området skal afspærres. Og ingen vold...
Brug kun magt i selvforsvar.
Jeg vil ikke have en idiot i abekostume skudt.
Vi har rapporter om civile, der bærer våben...
Du der. Stop.
Stå stille. Kom ud. Slip den.
Ved du, hvad den koster?
Idiot! Kom så. Af sted!
Du godeste. Harry.
Harry, er du kommet til skade? Hvor er du?
Åh, hvor dejligt at du har det godt. Kom ned.
Bliv der!
Rør dig ikke.
Hold fast, Harry.
Følg efter skraldevognen.
Harry. Kom ned.
Kom med...
Det lykkedes!
Nancy.
Skat...
Se, hvem der er her.
Harry...!
Jeg vidste det! Jeg kunne lugte dig.
- Det må vi fejre. - Et billede. Jeg henter kameraet.
Nej, Ernie!
Harry...
Jeg er et menneske. Jeg gjorde noget forkert -
- og det er jeg ked af. - Han forstår det ikke, far.
Jeg ved noget, han forstår. Hjælp mig, Ernie.
- Hvad skal vi stille op med Harry? - En ting ad gangen...
Har du kat? Så er det bare en hårtot.
Er du døv? Få mig ud. Det er for sent i morgen.
Jerome...
Jeg ved, hvor han er. Hvad tror du, jeg har lavet de sidste 25 år?
Sasquatch. Jerome, det er anderledes denne gang. Jeg har hans adresse.
Tosset? Lad mig sidde en time til, så bliver jeg tosset!
Tiden er gået.
Kom i gang. Nu!
- Jeg må tage telefonen. - Jeg må have nogen at tale med.
Bassinet, Herb og det hele... Herbs seneste teori er -
- at en kondor har skidt i det.
Hallo?
Jeg så dig i tv i går, "Mr. Hen". Vi må tale sammen.
- Hvem er det? - Siger "vigtige oplysninger -
- der forhindrer... en tragisk og unødvendig død" Dem noget?
- Det er Wrightwood. Dr. Wrightwood. - Kan vi mødes?
Når som helst. I eftermiddag.
Kom hjem til os. Til middag, måske?
- Er De der? - Er De ved Index?
Tag I-5 til byen. Til Wallingford.
Hvad laver du, George?
Dig.?
Jeg er Wallace Wrightwood.
- Dr. Wrightwood. - Må jeg komme ind?
Ja, meget gerne. Nancy, det er Dr. Wrightwood.
- Han er leder af Bigfoot-museet. - Det glæder mig.
Tak. Hvor er de smukke. Det er vores datter Sarah.
Her er vores søn, Ernest. Det er Dr. Wrigtwood.
Der er noget, der lugter...
...godt. - Det er maden.
- Hvor er stegen, mor? - Jeg henter den.
Stegen er lagt til hvile i de ukendtes grav ude i haven.
Der er mad nok alligevel.
Er I vegetarer?
Af og til. Det kommer an på gæsterne.
Deres far besøgte mig på museet, som De ved. Jeg kunne godt lide ham.
Det, jeg vil sige nu, kan måske redde hans liv.
- Det forstår jeg ikke. - Som ung var jeg videnskabsmand.
Livet var dejligt. Så skete der noget på en jagttur for 50 år siden.
Jeg gik en tur i skoven og hørte noget bag mig.
Jeg kunne lugte noget, der fik øjnene til at løbe og lungerne til at ryge.
Da jeg vendte mig, så jeg et glimt af pels. Og på jorden -
- var der et fodaftryk. Et stort fodaftryk.
Så blev jeg grebet. Jeg brugte al min tid på at lede -
- efter vilddyret. Sådan mistede jeg mit arbejde og mine venner.
- Hvor trist. - Jeg ville ikke få dig til at græde.
Jeg siger det, for at din far ikke skal begå samme fejl.
Tak for det, men der er en stor forskel på vores historier.
- Ikke så stor, som De tror. - Større, måske.
Husk dine ord i min butik: "Bigfoot kan bo hos os. Vi tager ansvaret."
Forestil, hvad en Bigfoot kunne gøre ved Deres hjem.
Det kan jeg forestille mig. I er gode mennesker.
Jeg siger det kun én gang. Jeg håber for Deres skyld, at De hører efter.
Der er ingen afskyelige snemænd. Ingen Sasquatch eller Bigfeet!
Er der noget, der er undgået min opmærksomhed?
Ih, du godeste...!
Dr. Wrightwood. Hils på Harry.
Harry?
- Er han ikke fantastisk? - Han er meget kvik.
- George har lært ham at sætte sig. - Sætte sig?
Han kan det ikke helt endnu.
Sulten?
- Bor han hos jer? - Midlertidigt.
Nå?
- Jeg kan få dig ud en gang i aften. - En gang i aften?
- Jeg skal have en fandens god grund. - Jeg skal skyde en Sasquatch.
Det tror dommeren sikkert på.
Det er ikke Harrys verden. Vi er fjender af alt forunderligt.
Selv forskerne vil undersøge ham, indtil han hader alle.
Også vi. Vi må finde et trygt sted, hvor ikke engang -
- LaFleur kan finde ham. - Jeg kender et sted.
...men vi kan ikke finde det i mørke. - Vil De hjælpe os?
- Så meget, det er mig muligt. - Vi tager af sted i morgen tidlig.
Jeg vækker børnene tidligt. Vores sidste dag sammen med Harry.
- Underlig. Han sagde ikke godnat. - Hvornår mon han kommer tilbage?
Læg dig nu til at sove.
- Hvor fanden har du været? - Jeg kunne intet gøre.
Ingen blev løsladt, før våbnene var undersøgt.
- Du skal i bad. - Og afsløre mig? Giv mig mine ting.
- Når det passer mig. - "Passer ham". Gør noget, John.
Kimchee...!
- Jeg hedder Kim Lee, ikke Kimchee. - Du har slået dem ihjel.
Mine små tuttenutter...!
Tak.
Tilgiver du mig, Harry?
Jeg må vise Irene dem. Hun elsker roser.
Drømmen var gået i opfyldelse, hvis vi kunne have beholdt ham.
Du ved, hvad man siger: Frihed er det bedste guld.
Stands! Hvad har du gjort ved mine roser?
Nej. Glem det. Et eneste fejltrin -
- og jeg beskærer din "plante".
Du godeste!
Skub! Skynd dig, far.
Du kører, George.
Det er uretfærdigt. Han burde være min.
Fanden tag dig!
LaFleur. Vi bliver forfulgt af vores egen bil.
Han stjal min bil.
Du godeste, sikke en trafik.
Fandens!
Politiet!
Opfør jer helt almindeligt.
Nu kommer han.
Se, hvad han gør ved lakken.
Han er snart nået herhen, far.
- Kan du køre lidt hurtigere? - Han er færdig.
Han er god til det.
Jeg overser det hver gang.
Denne vej, George.
Skynd dig!
Tag en hurtig afsked.
Du må tilbage, hvor du hører hjemme.
Det er LaFleur!
Af sted med dig. LaFleur!
Gør det nu, Harry. Du har ikke tid. Tænk ikke på os, vi klarer os.
Af sted med dig!
Vi vil ikke have noget med dig at gøre! Tilbage, hvor du kom fra.
Lad os være i fred.
Af sted...!
Af sted!
Farvel, min ven.
Du skal ikke græde.
Får vi ham aldrig at se igen?
Jo. Vi kan bare følge hans fodspor.
Fodspor?
Spred jer. Gør hvad som helst for at narre ham.
Der er en hel flok!
Åh, nej.
Harry!
Du godeste. Nej, Harry!
Hør her. Jeg var som du. Jeg var selv ved at dræbte ham.
- Han er ikke et dyr. - Han er vores ven.
Er I tossede? Tror I, jeg stopper nu?
- Jeg vil slå ham ihjel. - Du skal ikke slå ham ihjel.
Så slår jeg hellere dig ihjel!
Lad ham ikke slå mig ihjel. Lad ham ikke slå mig ihjel.
Jeg beder jer... Han må ikke slå mig ihjel.
Jacques LaFleur. Dette er Harry.
Harry Henderson.
- Underlig følelse. Ikke, Doc? - Hvad mener du?
- Det er slut. - Slut? Det er kun begyndelsen.
Jeg har aldrig haft det så godt. Det er som at komme i himlen -
- og stadig have fødderne på jorden. Vi oplever det -
- med en af vores ældste venner.
Farvel, Harry.
Nu må vi lade ham gå.
Harry?
Jeg har ikke takket dig.
Du aner ikke, hvad du har betydet for os.
Pas godt på dig selv, ikke?
Jo.
Mon Dieu! Har de et sprog?
- Hvad vil du nu gøre, Jocko? - Det ved jeg ikke.
Loch Ness er jo altid en mulighed.