-"De sterkeste overlever", min sønn. -Jungelens lov, ikke sant?
Stemmer.
Det nye geværet ditt gir deg selvsagt et lite overtak.
- Pappa, hører du? -Nå må vi være helt stille.
Lunsj!
- Det var jeg som drepte den! -Nancy!
- Se så stor den er! -Aldri om jeg spiser en død kanin.
Sa du ikke at vi skulle dra? Tar dette aldri slutt?
- Fyr opp et bål. -Vi drar før lunsj.
- Hvorfor ikke spise på hjemveien? -Vi må tilberede den.
- Det er Ernies første bytte. -Ja, det er mitt første blod.
Håper du er stolt av deg selv.
- Vi stopper den ut. -Du er en slakter, Ernie.
Kutt ut, Sarah! Det var han eller meg.
- Jeg føler meg ikke bra. -Stopp, pappa. Hun skal spy!
- Sveiv ned, så vi får litt luft. -Det er fisken som lukter.
- Ernie, hva gjør du med fisken? -Leter etter baseballhansken min.
Pappa, kan jeg få baseballsko med tåforsterkning når vi kommer hjem?
- Jeg skal sparke Frankie McDowell! -Det skal du ikke, nei.
- Han sparket meg to ganger! -Ja da så. Da er det ok.
Nan, du har ikke greie på sånne ting. "Smart baseball".
Norske tekster. BertheTrætteberg
Forsiktig med tegningene mine baki der. Og ikke tråkk på ørreten!
Og ikke på blomstene mine. De lever fortsatt.
- Herlig med et røft villmarksliv. -Røft villmarksliv? George...
Det eneste røffe ved det her var da generatoren sluttet å funke.
- Vær så snill, ikke så fort...! -Disse veiene kan jeg inn og ut.
Og Seattle stikker ikke av!
- Vil du ha solbrillene dine? -Nei da.
- Nå leker Ernie med våpenet igjen. -Ikke rør det våpenet.
- Det er et gevær, jenter. -Kan det avfyres, er det et våpen.
- Se, en hjort! Så du den, Sarah? -Nei, jeg får aldri sett noe.
- Pappa, kanskje du kan knerte noe. -Jeg vil ikke ha to fylte kaniner
Tok jeg med meg geværet mitt denne gangen? Gjorde jeg det? Nei.
Dette er den første campingturen der Ernie skjøt noe - men ikke du.
Gode Gud!
Gode Gud. Jeg trodde jeg kjørte på en mann.
- Er alle uskadde? -Går det bra med dere, unger?
- George, hva er det for noe? -Jeg så den knapt.
- Men det må være en bjørn. -Kan det være en gorilla?
- De blir neppe så store her. -Jeg stikker.
- Hva om den lever og har det vondt. -Da er den ikke til å leke med.
Pappa, du moste den! På støtfangeren er det sikkert innvoller og øyeepler.
Vi kan ikke dra fra den på veien og la den lide.
Bli i bilen.
Helvete. Man tar godt vare på bilen sin. Plutselig kommer et dumt dyr...
Bør vi ikke ringe en skogvokter?
Nei, ikke ennå.
Du tok det med! Trenger du forsterkning?
Nei, bli i bilen, sa jeg.
Dette er grunnen til at jeg tok det med. Som beskyttelse.
Du hadde ikke behøvd å lyve.
Skyt den!
- Den er død. -Skyt den uansett!
- Nan...! -Hva er det?
Kom hit og se!
Pappa"-
- Tenk om det er han? -Hvem?
Bigfoot!
Bigfoot?
- Fy flate! Unnskyld, pappa. -Alt i orden.
Jet lette nettopp etter de rette ordene.
- Den stinker. Æsj! -George, hva er det?
Jeg antar at det er han. Bigfoot.
Jeg vet ikke hva annet det kan være. Nancy, dette er en stor oppdagelse!
Jeg tror sikkert at et museum vil ha den.
Vi må ta den med hjem!
Ernie, du og søsteren din tar av alt på taket og legger det bak.
Si til søsteren din at hun må hjelpe oss med å løfte den opp!
Framover...!
Jeg føler meg så skyldig.
- Tenk om det bare fins én. -Jeg prøvde ikke å kjøre på den.
- Jeg hadde bare flaks. -Flaks?
Tenk om vi har utryddet en hel art?
- Unik? skapningen kan være verd noe. -Det der hørte jeg ikke.
Kommer seg an på hvordan en ser på det.
- Den lever! -Pappa, så du de store tennene?!
- Gi meg geværet. -George...
Hva har du tenkt å gjøre?
Forsiktig. Det er fortsatt ladd.
- Du skal vel ikke gå ut? -Han kan ikke bli liggende på veien.
Kanskje han lider
Jeg er lei for det.
Han er død!
Er du sikker?
- Ja. -Helt sikker?
Ja!
- Du var sikker forrige gang også. -Nancy, jeg er ingen lege,-
-men den har ingen puls, den puster ikke og den er kald som en ispinne.
Hva det enn er for noe, så er den død!
Hjelp!
Hjelp meg...!
Ernie, hent mamma!
- Jeg visste at du ikke var død! -Ikke ennå!
- Ikke du, pappa. Hang -Hjelp...!
- Er du uskadd? -Hent geværet!
- Sarah, ikke kom hit! -Å herregud! For en stank...!
Nancy, gjør noe!
Hva holder du på med?!
- Kjempebra! Nå stikker vi! Sarah! -Nei!
Mamma, buketten min!
Orkideen min! Den spiser opp 15-årsbuketten min...!
Den jeg har spart i seks måneder.
Jeg hadde tenkt å beholde den blomsten hele livet!
Og du spiste den opp! Jeg gir blaffen i hvor stor og stygg...
...og illeluktende du er. Man kan ikke spise opp andres buketter!
Det var veldig stygt gjort. Hører du det?!
Selv om du er et dyr, får du ikke oppføre deg som ett i dette huset!
- Nå gjorde du han fly forbanna. -Ti stille!
Den går inn i spisestua!
Herlig...vidunderlig!
Han spiser potteplantene mine!
Han spiser min pasjonsblomst!
Slutt!
Oi, oi...!
- Nå får det være nok! -George, kan vi ikke ringe noen?
- Hva skal du gjøre nå? -Jeg vet hva jeg gjør.
- Et dyr får ikke ødelegge vårt hus. -Pappa, det er ikke et dyr!
George?
George...?
Det går bra med meg.
Kom opp hit!
Hva gjør den for noe?
Den begraver bestemors minkpels.
Ikke se på meg på den måten!
Hvorfor ser dere på meg? Verken jeg eller bestemor drepte de stakkarene?
Rancheiere fødde dem opp og drepte dem. Fordi de visste at noen...
...ville kjøpe dem. -Løp inn i huset igjen!
Ut, alle sammen!
Hold øye med ham.
Lås døra!
- George, han kommer tilbake! -Opphold ham.
Vis ham pastamaskinen!
George!
- Ikke ennå! -George, han vil virkelig komme inn.
George!
Vi har besøk!
- Politiet, betjent Mancini. -Jeg heter George Henderson-
-og bor i Manning Drive 437. Jeg vil melde om at jeg har...
-...noe i huset mitt. - Hva for noe, Mr. Henderson?
Noe...stort...noe. Familien min er i stor fare.
Mr. Henderson, er noen i ditt hus? En innbruddstyv som lister seg omkring?
Nei. Ikke tro at jeg er gal...
- Men det er Bigfoot. -Selvsagt. De er slitsomme iblant.
Det skjer ganske ofte her omkring. Men de er fredelige skapninger.
Jeg kjørte over en Bigfoot med bilen. Jeg trodde den var død.
- Så sto den på kjøkkenet og spiste. -Du kjørte over den på kjøkkenet?
Jeg er stressa. Den hadde gått ut på kjøkkenet og spiste fra kjøleskapet.
Jeg trodde den skulle spise meg, men den spiste min datters bukett.
- Så spiste den opp gullfisken! -Og hvor er den nå, Mr. Henderson?
- På badet. -Selvsagt! Så dumt av meg.
Hvis du haren Bigfoot i huset, så sperrer vi av nabolaget.
Så evakuerer vi naboene og sender over en masse bevæpnet politi.
Vil du slippe tiltale for feilaktig å ha gjort området til krigssone...
-...bør du glemme alt dette. -Krigssone?
- Hva blir det til? -Nei, det er ingen Bigfoot her
Jeg er ikke George Henderson engang. Du må ha slått feil nummer!
Nå er vi alene.
Nei, betjent - det fins ingen Bigfoot her!
Irene? Vi hadde det kjempefint. Hva?! Nei, vent!
- Irene vil levere tilbake hunden! -Jeg møter henne på halvveien.
- Ikke gjem dere, dere er oppe! -Hent hunden og få henne vekk.
- Hun må ikke se den her. Unnskyld. -Kjelleren! Den vil du like.
Det er som en hule med et biljardbord der!
'-Kom igjen! -Nancy?
Forsvinn!
Nå har vi sjansen!
- Nancy! -Nå er det gjort. Når Irene ser den,-
-vil hele verden få vite det. Jeg kan like gjerne gå i kloster.
På skoleballet kommer ungene til å kaste griseblod på meg!
- Ikke slipp henne inn! -Opp og hopp!
Det er det sikreste stedet i hele huset.
- Ernie! -Trappa gikk i stykker, men vi er ok!
Lille Bob må ha løpetid - for hver eneste hund i området er her ute.
Herregud! Hva er det som stinker?
- Hva i all verden har hendt? -Vi tenkte å rime av kjøleskapet.
Herregud!
- Er alt i orden med dere? -Ja da. Vi har det kjempebra.
- Jeg tok inn posten deres. -Legg den på kjøleskapet.
Har du litt peanøttsmør og ølgjær? Jeg skal slanke meg igjen.
Ta ut hunden. Peanøttsmør har vi. Irene, skal jeg hjelpe deg?
- Smøret ligger på den andre hylla. -Ikke noe ølgjær? Jeg må til byen-
-og kjøpe fiskeleverolje og tabasco. Ny energidiett. Prøv den, George.
Mosjon, Irene. Sånn slanker man seg! Her er det en masse energi.
- Bedervet kjøtt eller råtne egg. -Sånt må man ikke puste inn.
Takk for at du tok deg av Little Bob. Ernie?
- Hva var det? -Ernie eksperimenterer, med en rotte.
- Den er så søt. Den ligner mer på... -En hamster.
Men den er større, og alltid sulten!
Selv rotter må skifte miljø. Jeg vet hvor dere er om jeg trenger dere!
Ernie!
- Ernie, går det bra med deg? -Den fyren er råsterk!
Gi meg armene dine så løfter jeg deg opp.
- Mandag. Hva gjør jeg med jobben? -Ring og si at du er syk.
- Da blir pappa glad. -Kan jeg også være syk?
- Du og Sarah er tryggere på skolen. -Da kan jeg fortelle alle...
...at pappaen min skadet en Bigfoot. -Du er også syk. Vi alle er det!
- Jeg må tenke ut hva vi skal gjøre. -Gå ut av kjøleskapet, Ernie.
Kaffe?
Det måtte litt til, men nå er den nok innestengt.
Det går bra!
Står til?
Han er den lille hunden vår.
Den er skadd.
Har vi noe som ikke svir? Dette kommer til å gjøre litt vondt.
Jeg pleier å lukke øynene veldig hardt. Sånn!
Kjempebra.
- Pappa, kan vi beholde ham? -Ja, det er mulig. Jeg vet ikke.
- Du vet ikke? Svaret er nei. -Det var annerledes da han var død.
Du var annerledes - og jeg er overbevist om at han ikke var død.
Jeg trodde vi skulle selge den og bli rike.
- Vi beholder den og blir rike. -Akkurat!
Hva er det med denne familien? Unnskyld.
Vi snakker om et levende vesen. Kanskje til og med et menneske.
- Et Bigfoot-menneske. -Vi vet ikke engang hva den er.
- Er den mann eller kvinne? -Mann...
Hvordan vet du det? Ikke svar på det.
Vi må kunne beholde den. Den betyr store penger.
- En billett til et bedre liv. -For hvem? Hans liv, da?
Leg tenker på oss.
Jeg må finne ut en måte å...
Her er han i alle fall trygg.
Du skulle ikke ha gitt opp, min gamle venn.
Den eneste forskjellen er at jeg får en dollar per hårstrå.
Disse er ekte. Jeg sporet ham flere kilometer
Har du avstøpninger, så kjøper jeg dem, men prisen må være lav.
Du forstår ikke. Jeg var utrolig nær ved å ta ham.
Så klikket børsa? Du hadde ham på kornet, men kunne ikke skyte?
- Hvilken forklaring har du nå? -Jeg tror han ble påkjørt av en bil.
- Det ville jo gjort det enkelt. -Det fins ingen spor overhodet.
- Han bare...forsvant. -Som jeg sier til mine kunder:
- Bigfoot spiser sine døde. -Meningsløst!
Jeg er den eneste som vil tro deg, men gjør det ikke. Ikke nå lenger.
Vi har begge jaget dette beistet, og har hver morgen måttet si:
"Jeg er ingen idiot." Men du lukket øynene for det.
- Jeg fikk opp øynene. -Det vil vi snart finne ut.
Kjør på, Jocko! Lag et skikkelig oppstyr. Det kan jeg trenge.
- Legg varene i kjøleskapet, vennen. -Hvor er han?
- I stua. -Alt smelter!
- Har jeg noe å vise dere? -Vent. Irene oppholdt oss et kvarter.
Hun ba oss på middag og bowling. Slapp av, George. Jeg skånet deg.
Jeg sa du hadde noe du måtte i kveld, har du ikke det?
Kanskje du ombestemmer deg når du ser det jeg har sett. Sarah, du også.
- George, det der er tomme kalorier -Ikke bry deg om det. Nei...!
Vent litt. Nå skal jeg vise dere noe.
Men først skal dere tenke over dette: Us...
Life.
Time. Tidsskrifter!
Kanskje dere får se lille pappa hos Johnny Carson! Nei, nei...!
Vi startet med noe enkelt. Men dere vil snart få se...
...at det ikke fins noe som stanser ham.
Sitt!
Sitt...
Sitt!
Kjempeflott! Lærte du han å sitte?!
Nei, nei! Ikke sitt!
- Kjempeflott, pappa! -Nei, nei...! Bli! Vær så snill?
Kan jeg få snakke med deg før de ringer fra Carson Show?
- La meg gi ham en sjanse til. -Hva er det med deg?!
- Dette er hjemmet vårt, sakene våre! -Han kunne det for 5 minutter siden!
- Du oppfører deg som en gal person! -Det der skulle ikke ha skjedd!
- Nå må vi gjøre det eneste rette! -Gi meg én uke til.
Huset holder ikke i to dager. Han passer ikke inn i våre liv...
...og vi må tenke på ham! -Kom, dette er kjempekult!
Se på det her!
Kult, ikke sant? Han var ikke interessert i Blue Cheese.
Ok. Jeg kjører ham tilbake.
Men det blir kanskje ikke så lett. Jeg tror han trives her.
Nå har hun reist. Nå må vi sette opp farten.
- Husker du yndlingsbilen din? -Det som er igjen av den, ja.
Den er mye finere på innsiden. Kom nå.
Perfekt.
- Sulten? Vi skal ha en liten fest. -Ja, en avskjedsfest.
Plan B. Ikke noe problem.
- Skjønner dere hva vi vil savne? -Glem det. Nå spiser vi. Nancy?
Har du spist burgere noen gang?
De lukter kjempegodt. Se på det her!
Du skulle jo ha den med fisk. Den her skal han ha.
Burgerne er til deg. Vil du ha en til?
Jeg bestilte feil. Dobbel fisk på sesambrød.
Dagens fangst. Dekket med tartarsaus...!
Vil du ha litt pommes frites? Ekstra store - to porsjoner!
Vil du skylle det ned med sjokolade-milkshake?
Se så mye mat. Du får spise så mye du vil.
Supert!
Sitter du behagelig?
Si... Bli! Bli der.
Du har vel ikke ombestemt deg?
Mamma har rett. Det er tøft for meg også.
Men det er det eneste rette.
Det var feil av meg å tro at han var som en løshund.
Han er mer menneske enn dyr. Du var den første som så det.
Han fortjener å være fri.
Mamma har rett. Han må tilbake der han hører hjemme. Skal du og jeg...
...vise at vi er ordentlige mannfolk...
...og si morna til vår venn Harry.
Harry? Når fikk han et navn?
Han fikk det nå.
Harry?
Harry...!
- Det er noen i huset. -Hva gjør vi?
Bli der.
God morgen, Seattle...]
Du er fri, Little Bob. Gå tilbake til villmarka.
Løp, Little Bob. Du er fri!
Og nå - deres vert, Stillehavskystens best likte person:
Jerry Seville!
God morgen, Seattle!
- Jeg hater den fyren. -Jeg kan slå av.
La meg få hate ham. Det holder meg våken til kaffen virker.
Jammen bra det er tirsdag. Er ikke mandag ukas verste dag?
Kyss meg bak, Jerry.
Vi ser i morgenavisen... Snakk om store nyheter.
Dere sitter vel? Sent igår kveld oppdaget en fyr i Hawthorne Hills-
-at kona hans lå besvimt på taket på biten deres.
Da kvinnen kom til seg selv, sa hun at hun må ha blitt plassert der-
-av et stort, hårete vesen som minnet om legendariske Bigfoot.
Som hun litt tidligere hadde forvekslet med en mus!
- Hawthorne Hills? -En mus? Jeg må finne ham!
- Vi hører aldri på Jerry Seville. - Om det hadde vært en Bigfoot...
-. .. ville den sittet i gjestesofaen. -Jeg må undersøke det!
- Nei, nå skal du på jobb. -Noen kan finne ham før meg!
Mamma, han kom tilbake!
Little Bob!
Jeg ser en gammel militærkamerat, men jeg husker ikke navnet hans.
Takket være nummerskiltet kan jeg finne ut hvor han bor
Ti dollar.
George, så du noen Bigfoot? I ferien.
Den veier over 200 kilo og lukter skikkelig vondt også.
Jeg tror vi har en her Hvilken skostørrelse har du, Billers?
Jeg jobber sammen med drittsekker.
- Kan jeg hjelpe til? -Jeg håper vi kan hjelpe hverandre.
Jeg antar at dette er ditt.
Ok, hva selger du for noe?
Mrs. Henderson? -Ja.
Irene, kan du se om teen begynner å bli klar. Takk.
God morgen. Jeg heter Richard Smith.
Jeg etterforsker en trafikkulykke der et dyr eventuelt er drept av en bil.
Jeg vet at dere kjørte på noe ute på vei A-4.
- Ja, vi kjørte på noe... -Hva var det dere kjørte på?
- Jeg vet ikke. Det hendte så fort. -Hvor er det nå?
- Jeg vet ikke. Det løp av gårde. -Ingen i familien ble vel skadet?
- Nei, ingen. -Så bra.
Vi er urolig for det stakkars dyret. Det lider kanskje. Jeg er sikker på'n'
-at dere vil hjelpe meg med å finne det.
Nei... Jo da. Men det bare gikk inn i skogen. Det haltet ikke engang.
Gikk?
Det krøp vekk... Det pilte, vaklet nærmest...
Sånn som dyr pleier å gjøre. Både han og vi er uskadde.
Avløpet er tilstoppet her, både på kjøkkenet og på toalettet.
Takk for at du tenkte på oss og at vi fikk tilbake det her.
Nummerskilt? Han er antagelig en straffange.
Nå må du bare sette deg ned og slappe av.
Jeg husker Herbs og min første krangel. Dette er jo ingenting.
- Kan jeg hjelpe med noe? -Antagelig ikke.
Jeg vil kjøpe Magnum-patronen; kaliber .458.
Jeg tror vi har dem her nede.
Her har vi dem. Disse kjempene er det liten etterspørsel etter
Det blir 28,50 for hele esken.
- Har du flere? -Det er 20 stykker der.
Har du flere?
Beklager Det der er den siste esken. Skal du på safari?
Nei. Jeg skal holde til i hagen.
- Først på plass som vanlig. -Hvem pokker er det der, far?
Jacques LaFleur. Alltid først ute når det gjelder sprø iakttagelser.
- Han kjøpte .458 Magnum-patronen -Før Sasquatch dukket opp,-
-var han storviltjeger. Hvor tror du denne bamsen kommer fra?
Var det han som skjøt den? Hvorfor gi fra seg et sånt trofé?
Den var vel den minste.
- Kan jeg hjelpe deg? -Jeg har det travelt.
Kan du vise meg noen bøker som handler om...
- Bigfoot. -Sasquatch?
"Sagn, myter og legender". Nede i kjelleren. Ta trappa.
Eller "Barnebokavdelingen"!
Denne boka suger! Bildene ligner ikke noe på Harry.
Ikke rart at folk vil drepe dem. De ser jo ut som monstre.
Unntatt denne, fra Det nord- amerikanske antropologiske institutt.
- En som heter Wallace Wrightwood. -Det er jo han!
Jacques LaFleur En jeger som kom inn i butikken i dag.
Dette er skogvokteren Richard Smith som kom...hjem til oss i dag.
- Den fordømte løgnhalsen! -Mamma!
- Legg på telefonrøret. -Gå og legg dere begge to.
- Klokka er bare halv ni. -Nå adlyder du moren din!
Vanskelig å tro, ikke sant? Og du tror ikke på det?
Alle lurer på: "Har noen sett en sånn?" La meg spørre deg:
Du som er fra byen har jo sett flere hundre, flere tusen duer, ikke sant?
Har du noen gang sett en dueunge? Det har ikke jeg heller.
- Men jeg tror at de fins. -Dr Wrightwood? George Henderson.
- Wrightwood er ikke her. -Kommer han tilbake?
- Kan hende. -Kan jeg legge igjen en beskjed?
- Hvordan kjenner du Wrightwood? -Gjennom hans bøker og forskning.
Han ser ut til å være alene om å tro på alt dette.
- Jeg vil bare ha noen svar. -Doktoren er gammel og trett.
Jeg skriver telefonnummeret mitt her Ser du til at doktoren får det?
"Viktige fakta som kan forhindre en unødig og tragisk slutt..."
"...for den store fyren?"
Jeg har en venn... En mann som heter Jack.
- Tenk deg en kjempestor... -Er det en bønnestengel innblandet?
En bønnestengel?
Nei, nei...! Jeg mener... Med tanke på alle disse...
...observasjonene av Bigfoot, hva om Jack og hans familie-
-åpnet opp sitt hjem og sine liv for dette...vesenet.
Han var kanskje mer menneske enn dyr. "Vi tar oss av ham"-
-"til han får et tryggere sted å bo."
- Ingen dyrepark eller lab... -Du er altså villig...
Jack ville altså ta med vesenet hjem og elske det som et husdyr?
- Som et familiemedlem. -Sjenerøst, men umulig.
Sasquatch er en primitiv forfar til det moderne mennesket...
...men de er fortsatt dyr. -Bare på utsiden!
Jeg stenger straks, så om du vil handle noe, så gjør det nå!
-"Jack og Bønnestengelen"? -Jeg visste ikke hva jeg sa.
Du visste nok veldig godt hva du sa. Du vil ha ham tilbake.
Jeg vil ta ham med dit han hører hjemme, men da må jeg finne ham.
Her er Harrys liv i fare. Vi må gjøre det rette.
Dette er virkelig Harry.
- Har du tegnet det? -Ja.
Den er kjempefin.
Du der! Gå bort fra vinduet!
Han der så den.
"Det var sikkert den hårete kjempen som ble sett løpende fra stedet."
Skjønte du det, George?
- Driver du fortsatt med å tegne? -Ja. Jeg gjør...
Du kan spare faren din noen dollar Tegn en Bigfoot i naturlig størrelse.
Vi plasserer den i vinduet ved våpnene. Gjør ham skikkelig stor og nifs.
Som de tror at de ser ut. Hendene ute, store klør, hoggtenner!
En masse sikkel... Vi setter opp et kart og merker av alle steder-
-der folk sier at de har sett den. Vi blir et Bigfoot-hovedkvarter!
Oppmuntrer ikke det en masse folk til å løpe rundt med ladde våpen?
Både du og jeg vet jo at det ikke fins noe å skyte på.
Hva er det far for første gang vil at jeg skal tegne?
- En målskive for blodtørste duster. -Nå legger vi oss.
En jul da jeg var liten, ba jeg om å få malefarger.
- Jeg fikk en lekepistol. -Sånn som du ga Ernie.
- Nå legger vi oss. -Nei, jeg må avslutte dette.
Hva er problemet?
Hvis jeg tegner ham slem, vil folk skyte først og spørre etterpå.
Som å tegne en etterlysningsplakat med sin beste venn på.
Men om jeg gjør ham ufarlig, slik Harry virkelig er...
Da blir han ikke som far vil.
Jeg er så stolt av deg. Du vet ikke hva du skal gjøre.
Hvis faren din vil ha en Bigfoot...
...så gi ham en Bigfoot.
Jeg ville ha King Kong, og du ga meg en forbasket kjemperotte.
- Denne er ikke engang i nærheten. -Hvordan vet vi det?
Den er kanskje ikke slem overhodet. Kanskje den er snill...
...og har følelser. -Hvordan kom du fram til den der?
Sett en nål ved Queen Anne's Hill. Vi har fått en ny observasjon.
Jeg skulle ha fikset en ordentlig kunstner.
En Clint Eastwood-Magnum... En M-16, helautomat?
De er ulovlige. Det eneste du kan få, er et kule- eller haglegevær
- Med nattsikte? Det største dere har! -Vi har store og kjempestore gevær
Men vi har dessverre ikke mer kjempestor ammunisjon. Neste?
- De så den i nærheten av mitt hus. -Hvor bor du? For lisensens skyld.
- Devon Drive 11484. -Observasjonen?
På hjørnet av Maple og Ogilive. Hva pokker har det med saken å gjøre?
Du er ikke den eneste kunstneren i familien. Hva sier du?
- Hvorfor endret du min tegning?! -Det er jo bare en pappfigur
Skjønner du ikke at han betyr noe for meg?!
- Hva i helvete prater du om? -Jeg slutter!
Nei! Vi har aldri hatt det så travelt før! Hva er det med deg?
- Harry? Unnskyld meg. -Den var helt enorm!
To ganger så stor som deg. Det største jeg noen gang har sett!
- Når hendte det her? -Den var gigantisk!
- Som en kjempeape med rabies...! -Rolig. Fortell hva som hendte.
Det går bra. Jeg bremset opp helt ved stoppskiltet - som vanlig.
Plutselig står det et enormt og hår- ete vesen foran meg! Det knurret...
...og hadde enorme hoggtenner og hender. Han tok tak i meg...
...løftet meg opp og slo meg ned i bakken! Så hoppet han på meg.
Spyttet bare rant mellom tennene. Da tok jeg fram peppersprayen...
- Pepperspray?! -Jeg holdt på å bli oppspist!
Av en vegetarianer? Jeg tror at du så ham.
Men da du fikk se ham, ble du så pissredd-
-at du krasjet med sykkelen, slo deg i skallen og skremte livet av ham!
Det var sånn det var, vel? Var det ikke?
Jo!
- Hvordan visste du dette? -Hva heter du?
- Jeg heter George Hen... -Unnskyld?
- George, hva? -Unnskyld, men nå må jeg gå.
- Man har igjen sett vesenet... -Et øyenvitne oppgir-
-at han er blitt overfalt av det legendariske bestet Bigfoot.
- Bigfoot er her, midt i byen. -Da den mystiske George Hen...
-...dukket opp på stedet... -Jeg tror at du så ham.
...krasjet med sykkelen, slo deg i skallen og skremte livet av ham!
- Hva heter du? -Jeg heter George Hen...
- Mitt navn? George Hen... -George, hva?
- Hva heter du? -Jeg heter George Hen...
Hva i helvete er det der?
Kjør herfra - med en gang!
Harry!
Harry...!
Hele området skal sperres av! Og ingen vold...
...utenom i selvforsvar!
Jeg vil ikke ha en idioti apedrakt som blør ned alle gatene!
Vi har rapporter om sivile som bærer våpen...
Du der- stans!
Stå stille! Kom fram. Slipp geværet.
Vet du hvor mye jeg måtte betale for geværet?
Idiot. Kom igjen - sett opp farten!
Gode Gud! Harry!
Harry, er du skadd? Hvor er du?
Du er uskadd! Kom ned!
Bli der!
Ikke rør deg.
Hold deg fast, Harry!
Følg etter søppelbilen!
Harry! Kom ned...!
Hitover!
Vi klarte det!
Nancy?
Elskede...
Se hvem som er her
Harry...!
Jeg kjente stanken helt opp i annen etasje.
- Dette må vi feire! -Vi tar et bilde! Jeg henter kamera.
Nei, Ernie.
Harry...
Jeg er bare menneske. Jeg gjorde en feil...
...og det er jeg lei meg for. -Han skjønner ikke hva du sier.
Jeg vet hva han forstår. Ernie, hjelp meg.
- George, hva skal vi gjøre med Harry? -En ting om gangen...!
Har du katt? Da er det bare en hårball.
Er du døv? Få meg ut nå. I morgen er det for sent.
Jerome...
Jeg vet hvor han er. Hva tror du jeg har gjort de siste 25 årene?
Sasquatch. Jerome, det er annerledes denne gangen. Jeg har hans adresse.
Gal? En time til, så får du se hva det er å være gal.
Tiden er ute.
Se til at det skjer noe. Nå!
- Jeg må ta telefonen. -Jeg må snakke med noen.
Bassenget, Herb og alt... Herbs siste teori er-
-at en kondor fløy over og dreit oppi bassenget!
Hallo?
Jeg så deg på TV igår kveld, Mr. Hen... Vi bør ta en prat.
- Hvem er det? ”Viktige fakta som kan forhindre
-”en tragisk og unødig slutt for den store fyren Hørt det før?
- Det er Wrightwood. Dr. Wrightwood? - Kan vi treffes?
Ja visst. I ettermiddag?
Kom hjem til oss. Hva med middag hos oss?
- Er du der fortsatt? - Du er oppe ved Index, vel?
Ta 1-5 inn til byen. Vi bor i Wallingford.
George, hva holder du på med?
Du...?!
Jeg er Wallace Wrightwood.
- Dr. Wrightwood. -Kan jeg komme inn?
Ja visst. Nancy, dette er dr. Wrightwood.
- Kurator ved Bigfoot-museet. -Hyggelig å treffe deg.
Takk. De er nydelige. Dette er vår datter Sarah.
Vår sønn Ernest. Dette er du: Wrightwood.
Her lukter det virkelig...
...godt. -Det er middagsmaten.
- Mamma, hvor er steken? -Jeg skal hente den.
Steken hviler i en ikke så dyp og umerket grav på baksiden.
Vi har mye annet å spise.
Er dere vegetarianere?
Iblant. Kommer seg an på gjestene.
Din far besøkte meg på museet forleden. Jeg likte ham.
Det jeg har tenkt å si nå kan kanskje redde hans liv.
- Det forstår jeg ikke. -Som ung arbeidet jeg som forsker.
Livet var herlig. Så skjedde det noe på en jakttur for nesten 50 år siden.
Jeg var ute og gikk i skogen da det raslet bak meg.
En lukt fikk øynene mine til å renne og lungene tettet seg.
Da jeg snudde meg, så jeg bare en bit av en pels. Og på bakken...
...var det et fotspor. Et stort fotspor.
Fra det øyeblikket av var jeg hektet. Jeg brukte all min tid på'n'
-å lete etter villdyret. Derfor mistet jeg både arbeid og venner.
- Så trist. -Jeg vil ikke at du skal gråte.
Jeg forteller det for at din far ikke skal gjøre samme feil.
Takk for det - men det er stor forskjell på våre historier.
- Ikke så stor som du tror. -Kanskje enda større.
Jeg husker hva du sa i min butikk: "Bigfoot kan få bo hjemme hos oss."
Kan dere forestile dere hva en Bigfoot kan gjøre med huset deres?!
Jeg kan forestille meg det. Dere er bra mennesker
Jeg sier dette bare én gang, og jeg håper ved Gud at dere hører etter
Det fins ingen Avskyelige Snømenn, Sasquatches eller Bigfeet!
Noe jeg ikke har fått med meg?
Herregud...!
Dr. Wrightwood, si hei til Harry.
Harry?
- Er han ikke fantastisk! -Han er smart også.
- George har lært ham å sitte. -Sitte?!
Han får det ikke til helt perfekt ennå.
Sulten?
- Bor han her hos dere? -Midlertidig.
Nå?
- Jeg kan få deg ut en gang i kveld. -En gang i kveld?
- Jeg trenger en jævlig god grunn. -Jeg prater om å drepe en Sasquatch!
Det vil imponere dommeren.
Det er ikke Harrys verden der ute. Vi er blitt fiender av noe.
Selv vitenskapen herser med ham til han hater alle mennesker.
Deriblant deg og meg. Eneste svaret er et trygt sted der ikke engang...
...LaFleur kan finne ham. -Jeg vet et sted...
...men vi finner ikke frem i mørket. -Du vil altså hjelpe oss?
- På alle måter jeg kan. -Flott. Vi drar dit tidlig i morgen.
Jeg vekker ungene tidlig. Det blir vår siste dag med Harry.
- Rart. Han sa ikke engang god natt. -Jeg lurer på når han kommer tilbake.
Sov nå.
- Hvor pokker har du vært? -Jeg kunne ikke gjøre noe.
De slipper ikke ut noen før alle våpen er identifisert!
- Du trenger et bad! -Og avsløre meg? Få sakene mine!
- Vent til jeg er klar, kamerat. -John, du må gjøre noe!
Kimchee...!
- Jeg heter Kim Lee, ikke Kimchee. -Du tok livet av dem!
Mine små skatter...!
Takk.
Tilgir du meg...Harry?
Jeg skal vise dem til Irene. Hun elsker roser.
Det ville vært rene drømmen om vi fikk beholde ham.
De sier jo at de beste sakene i livet er gratis.
Stans der! Hva gjorde du med rosene mine?!
Å nei, du! Ikke tenk tanken engang. Ett eneste feilsteg...
...og jeg skal sørge for at du aldri mer kan ha sex!
Herregud!
Dytt! Skynd deg, pappa.
George, du kjører.
Urettferdig! Han er min!
Faen ta deg!
LaFleur! Vi blir forfulgt av vår egen bil!
Han stjal bilen min!
Herregud, for en trafikk...!
Helvete!
Politiet!
Alle oppfører seg normalt.
Nå kommer han!
Se hva han gjør med lakken!
Han har nesten tatt oss igjen!
- Kan du kjøre litt fortere? -Han er historie!
Han er god til det her.
Jeg glemmer alltid å ta av her!
Her oppe, George.
Fort!
Det må bli en kort avskjed.
Du må dra tilbake der du hører hjemme.
LaFleur!
Du må stikke. LaFleur!
Harry, vær så snill! Vi har ikke tid. Ikke tenk på oss. Vi klarer oss.
Kom deg vekk!
Vi vil ikke ha deg lenger! Dra tilbake dit du kom fra!
La oss være i fred!
Stikk...!
Stikk!
Farvel, min venn.
Du behøver ikke gråte.
Vi får aldri se ham igjen, vel?
Jo da! Vi kan jo følge fotsporene hans!
Fotspor?
Spre dere! Det villeder ham.
En hel flokk!
Nei!
Harry!
Herregud. Nei, Harry!
Hør her Du tar feil. Jeg var som deg! Jeg holdt også på å drepe ham.
- Men han er ikke et dyr. -Han er vår venn!
Er der helt fra vettet? Tror dere jeg vil gi meg nå?
- Jeg har tenkt å drepe ham. -Jeg lar deg ikke få skade ham!
Da dreper jeg heller deg!
Ikke la ham drepe meg. Vær så snill, ikke la ham få drepe meg!
Jeg ber dere, han må ikke drepe meg!
Jacques LaFleur, la meg få presentere Harry.
Harry Henderson.
- En rar følelse, ikke sant? -Hva mener du?
- Det er over -Over? Dette er bare begynnelsen.
Jeg har aldri følt meg bedre. Det er som å havne i himmelen-
-med føttene igjen på bakken. Og vi får dele det-
-med en av våre eldste venner.
Farvel, Harry.
Nå må vi la ham få gå.
Harry?
Jeg fikk aldri sjansen til å takke deg.
Du kommer aldri til å forstå hvor mye du har betydd for oss.
Nå må du ta vare på deg selv, ok?
Ok.
Mon Dieu. Har de et språk?
- Jocko, hva har du tenkt å gjøre nå? -Jeg vet ikke.
Vi har jo alltids Loch Ness.