SLUČAJNI PARTNERI
Džonatane? - Spavaj.
Poznajem li te?
Želiš li nešto od mene?
Nisam ga videla. Zaista.
Je li živ? - Kunem se, nisam ga videla.
Samo se odjednom pojavio.
Hej, čudak. - Čovek je jednostavno istrčao na put.
Reci mi svoje ime. - Klaus Gunter.
Čekaj. Hej.
Koji đavo...?
Sad je bilo dosta!
Andre!
Šta to radiš? Šta se događa?
Želiš li da znaš šta se događa? Reći ću ti. Ovo!
Ovo se događa.
Dobro jutro, gđice Hejs. Kako je bilo na putu? - O čemu se radi?
Događa li se ovde nešto za što bih trebala znati?
O čemu on priča? Zašto razbija moje kinesko posuđe? - ... popričati sa vama.
O čemu pričaš? Zašto razbijaš njeno posuđe?
Recite joj da sam ja umetnik. Ne radim besplatno.
Kaže da je umetnik... - Kako to misliš besplatno?
Niko to od njega ne traži. - Reci to onima u banci.
Čekovi kojima ste platili kućnu poslugu opet su odbijeni. - Odbijeni?!
Ovo niste trebali pitati. - Želite li znati šta znači odbijeni?
Reći ću vam što odbijeni znači. Vidite li ovo posuđe?
Nije se odbilo. Ali, ček: Odbijen, odbijen, odbijen.
Ovo...
Ne odbilo. Ovaj ček:
A ovo. - Ne, Andre! Selma! - Shvatile smo!
Šta god da te muči, sigurna sam da je neka greška.
To i računovođa kaže. I stalno ponavlja.
Finito greške, Andre daje otkaz.
Pozvaću svog računovođu. Odmah!
Koliko to već dugo traje? Da se čekovi odbijaju.
Oko mesec dana, čim ste otišli na krstarenje. - Ovde Medi Hejs...
Žao nam je, ovaj broj je isključen... - Šta se događa?
Žao nam je, ovaj broj je isključen ili više nije...
Neka Piter doveze auto, idem sama da vidim šta se događa.
Piter je jutros dao otkaz. Uzeo je vaš auto dok mu ne platite.
Sve će biti u redu, Selma. Pozovi mi taksi, obući ću se.
Da, madam. Gđice Hejs...
Medi... - Selma...
Shvatam. Imaš porodicu, obaveze... Sigurna sam da je reč o grešci.
Sigurna sam da ste u pravu.
Želiš mi reći da nemam novca?
Da je neko uspeo da mi ukrade sve za šta sam radila...
od svoje 14. godine života i sad ništa ne mogu učiniti?
Istina je, gotova si. Nemaš više ništa.
Tvoji poslovni suradnici pokrali su ti sve do zadnjeg novčića.
Bankrotirala sam? - Ne, nisi bankrotirala.
Zvuči mi tako. - Tako ćeš se i osećati.
Ali uzeli su ti samo pokretnu imovinu. Novac u banci, deonice...
Ali još uvek imaš druge izvore prihoda. - Kakve?
Uložila si u puno raznih poslova. Ovo ti je spisak.
Izrada psećih venčanica, butik za nokte... - Reci da imam nešto bolje.
Ovo je zanimljivo. Studio za izradu porodičnih portreta.
Dodaj mi tu kantu za đubre, povratiću. - Nemoj još. Imaš i udeo u...
u trgovini ribolovačkih mamaca, trgovinu jeftine pornografije...
i detektivsku agenciju. Prošle su godine svi zajedno...
zaradili... 400.311 $?! - To je odlično! Toliko zarađujem?
Ne, toliki im je bio minus. U njih se ništa nije ulagalo.
Nemojmo gubiti glave, nije kraj sveta.
Ti si Medi Hejs. - Šta bi to trebalo da znači?
To da si pre 5 godina bila najpoželjniji model u zemlji.
Ima kompanija koje bi sve dale samo da stojiš uz njihov auto...
ili da poziraš u njihovoj odeći... - Ne bih to mogla.
ili miluješ njihov frižider. - Daj, molim te. - Postoje i auto-showovi.
Ima i gorih načina zarađivanja, Medi. - Dobar si advokat i prijatelj.
To kažeš samo zato jer ti pozajmljujem svoj auto. - U pravu si.
Napisaću ček i vratiće ti auto. U međuvremenu, idi kući, saberi se...
i želim da nakon toga odeš i proveriš sve te poslove.
Reši se onih kojih možeš.
Neko će ti možda ponudi otkup deonica...
ali najvažnije je da ih se rešiš. Zatvori ih.
Ne možeš više podnositi ovakve gubitke.
Ovo mi se ne sviđa, Alane. Ne sviđa mi se da budem siromašna.
Sirotinja mi ne stoji. - Imaš lepo lice. Drži ga visoko.
Angels Investigations. Izgubljena i ukradena imovina.
Izgubili ste, mi nađemo. On vas vara, mi gledamo.
Klinac nestao, mi ga nađemo pre zore.
Za nas nema prevelikih poslova. ovde smo da vas sve zadovoljimo.
Imamo licencu države Kalifornije...
i primamo sve vaše kreditne kartice. Kako vam mogu pomoći?
Žalim, već smo se pretplatili.
Dobar dan. Možete li mi reći ko je ovde glavni?
Bio je okružen i nije imao nikog slobodnog.
Driblao je kao lud i tražio rupu. Odjednom ju je ugledao.
Iznad sebe. I pogodio! Bacio navijače u trans.
Odrasli ljudi plaču, žene bacaju donje rublje...
čak i da se predsednik rukuje sa njim u Beloj kući...
tiho obeća sebi, majci i Bogu...
ma koliko velik postao, da se ama baš nikada neće promeniti.
Zdravo. - Zdravo.
Zaboga, gđice DiPesto, danas ste nekako bledi, zar ne?
Ko nam je to došao? - Ne znam, sama je ušla. - Ne trebate se stideti.
Da vidimo malo samopouzdanja, harizme.
Zapamti, lekcija 1: Zamisli da je sva tvoja publika gola.
Zagolica um, zar ne? Nestani, odmah.
Užasna stvar je ta sramežljivost. Veruj mi, znam. Ali ne brini.
Obezbedićemo joj najbolju pomoć koja postoji. Bolju od najbolje.
Već je i ovako daleko i dogurala. Kad sam je prvi puta ugledao...
bila je samo jedan mali mangup onde na ulici, mangupirala se.
Ali to ne želiš slušati. - Ne želim to slušati.
Ime mi je Dejvid Adison, a tvoje je...? - Medi Hejs.
Poznajem li te? - Ne, mislim da se nikada nismo sreli.
Čekaj malo, mene ne možeš zavarati.
Oči ne lažu. Ne ove, imaju fotografsko pamćenje.
Kad nešto vide, zauvek ostaje u njima.
Zaista? Ništa nisam videla u njima.
Ne menjaj temu, ja sam pas tragač. Kad naiđem na trag...
Setiću se! - Možda si negde vidio moje fotografije.
Znao sam. - Nemaš muva na sebi.
Nemam, to je sigurno. Šta god da ti to značilo.
Kad sam ušla ovde... - Kasne 70.-te?
Tada baš i nisam često bio priseban, ali kladim se da si bila Mis marta.
Mis čega? - Mis marta. Zečica meseca. Oko 1976.?
Već imam sliku u glavi. Voliš džez, najdraži film bio ti je "J. L. Sigal"...
želela si pomagati siromašnoj deci... Jesam li u pravu ili nisam?
Imam potpunu sliku u glavi.
I ako mi dopustiš, reći ću ti da si sada još lepša...
ovde, u mojoj kancelariji, potpuno odevena, gotovo 10 g0dina kasnije.
Pa... - Slušaj, budalo. Skloni to srednješkolsko cerekanje sa svog lica...
ili ću ti ga ja skloniti. Ja nisam Mis marta, Mis maja, niti Mis ničega.
Za tvoju informaciju, ja sam gđica Medlin Hejs i vlasnica sam ove rupe.
Medlin Hejs? Ti si Medi Hejs?!
Ona Medi Hejs, Plavi mesec cura?
Tako je, šampon Plavi mesec!
Jedini šampon sa mlekom, medom i... - Kašičicom mesečevih zraka u svakoj boci.
Tako je! Ti si ona? To si ti?
Cura sa boce, sa reklama, cura koja je bila svuda?
Znao sam da sam te negde video. Bože, moram ti reći. Volim te.
U stvari, oduvek sam te voleo. Zaista, istinski. Ništa osobno. Pa...
Šta si htela reći dobrom starom Dejvu?
Otpušten si. - Možeš li to ponoviti? - Gdine Adison...
detektivska agencija Grad Anđela...
u vlasništvu je moje kompanije, Mad Hejs Inc..
Nedavno sam pretrpela finansijske gubitke i to me je...
zajedno sa činjenicom da ova firma posluje sa velikim gubicima...
svih ovih godina, nateralo da joj zatvorim vrata... - Otpušten?
Tražim sve račune i firmine kreditne kartice...
na predaju meni ili mojim zastupnicima.
I očekujem da odmah vratite sve automobile koji stoje na firmu.
Moj firmin automobil?! Porše?! Oba?!
Već tražim nekoga kome ću iznajmiti ovaj prostor.
Obavestite zaposlene u najkraćem roku. Tako će biti najbolje za sve.
Sve njih obeštetićemo prema njihovim ugovorima.
I poklonićemo dodatni dvonedeljni dohodak...
onima koji po ugovoru neće dobiti nikakvu naknadu...
Jeste li shvatili, gdine Adison? - U potpunosti. Svaku reč.
Ni meni ovo nije lako, ne uživam u otpuštanju ljudi.
Mislim da sam gotova sa poslom ovde.
Znaš li šta zapanjuje?
Iz reklama, postera, reklamnih panela i slično...
nikada ne bih zaključio da si ovakva hladna kučka.
Nađimo se opet i ponovimo ovo.
Vreme je došlo da odemo, spakujemo stvari i nestanemo.
Krenemo svaki svojim putem dok se ponovo ne sretnemo.
A do tada, nastaviti sa životom.
Nedostajaće mi rad za vas, gdine Adison.
Bili ste najzabavniji šef kojeg sam ikada imala. - Nisam se šalio.
Ovaj se dečko dočekao na noge. Svi već znaju da sam na raspolaganju.
5 drugih agencija već me je zvalo na privatnu liniju...
koje me mole da dođem da radim za njih.
Znaš i sama da ću vas sve opet zaposliti čim se negde smestim.
Ali shvatiću ako ne možete čekati. - Čuvajte se.
Stan Hejs. Žalim, trenutno nije kod kuće.
Ime mi je Dejvid Adison i želeo bih popričati o nečem važnom...
sa gđicom Hejs, o njenom novčanom poslovanju.
Znate li možda gde je sada? Hitno? Da, rekao bih da je hitno.
U stvari, pre bih rekao da je jako hitno.
Velik broj ljudi ne shvata da je plastična hirurgija posao bez radnog vremena.
Uzmi mene na primer, uvek sam na poslu.
Gledam ljude kako prelaze ulicu, stoje pored mene u trgovini...
Jedino što vidim su rupice na licu, bore, gde šta popraviti, preoblikovati...
dodati, oduzeti. To je pakao, nikada se ustvari ne isključim.
Kad mi je dr Fridmen rekao da poznaje skladnu ženu, rekao sam:
'To je bolje od karte za Bermude. Moraš mi reći njeno ime. '
Zabavljaš se? Samo ćutiš.
Ostala sam bez reči. - To dobro zvuči. Sviđa mi se.
Jesi li već jela ovde? Svetla su ovde veoma ugodna.
Oprostite, rezervacija za dvoje pod imenom dr Spellner.
Usput, mogao bih vam rešiti to na podbradku u roku od 15'.
Ovim putem, doktore. - Hvala.
Vidi ovo.
Duni. Duboko udahni.
Šta si poželela? - Ne smem reći. To i sama znaš, majko.
Ne sme reći. - Nemoj reći. - Želim sve za svoj rođendan. - Zaista?
Deda, za tebe je. - Želim Dženifer, može? - Može.
Hajnz.
Imam ga. Moram ga se rešiti. - Sutra uveče, po planu.
Zašto misliš da te neko prati?
U redu, za sat vremena.
Imamo velik komad za dedu, šta kažete? - Bože... - Daj mu ti.
Deda, sačuvali smo ti komad sa cvetom.
Hvala, draga. Umotaću ga i poneti sa sobom.
Zašto, deda? - Neko je provalio u trgovinu.
Bog je odlično zamislio jastoga, zar ne? Samo dobar i jak oklop.
Dr. Spelner, zovu vas na moj telefon. Kažu da je strašno hitno.
Dođavola! Odmah se vraćam. - Biću ovde.
Ko je krelac sa plastikom po faci? Nemoj se uzbuđivati.
Dobri doktor biće poslat našoj dami nad damama...
u Pasadenu gde je operacija nosa odjednom pošla loše.
Njegov kolega pogrešio je u najvažnijem trenutku...
i sad njegov pacijent može doslovno duvati u svoje vlastito uvo.
Opa, jastog, moje omiljeno. - Šta ti radiš ovde?
Svratio sam da ti vratim svoj firmin auto i da ti kažem...
da praviš veliku grešku što zatvaraš...
Ako u ovom trenu ne napustiš sto, vrištaću. - To bi povratilo krelca.
Pričaj mi o njemu. Nemate valjda nešto ozbiljno u planu?
Ti si najteže ljudsko biće koje sam ikada... - Bila bi to šteta.
Taj lik očito nije sa ove planete.
Spreman sam da se kladim u veliku lovu da krelac nosi žensko donje rublje.
Laku noć. - Reci, jesam li u pravu? - Recite doktoru da ću se vratiti.
Poreci, ako možeš, da ne radi balone od sline. Naravno da radi!
Lete li ptice? Gnjure li patke? Samo želim popričati sa tobom.
Ali ja ne želim pričati sa tobom.
Dobro veče. Pitao sam se mogu li vas nagovoriti da pristanete.
Tako da ja i moj prijatelj možemo popričati sa vama o ručnom satu.
Ućuti! - Oprosti mi. Čini li te ovaj razgovor nervoznim?
Nemaš se razloga uzrujavati. - Gubi se! Zaveži! Nosi se odavde!
Objasniću ti. Tražimo samo mogućnost pregovora oko sata.
Znam da ga tvoj poslodavac žarko želi.
Tražim samo priliku za pregovor. Ne tražim previše, zar ne?
Jesam li rekao nešto pogrešno? - Prestani da me salećeš!
Došao sam skroz ovde, presvukao donje rublje, zavezao kravatu.
Znaš li koliko košta parkiranje ovde? A ti ne želiš ni pričati sa mnom.
U redu, reci. - Slušaj, shvatam.
U lošoj si finansijskoj situaciji, ali to nije razlog da nas zatvoriš.
Znaš li sa kolikim ste gubitkom poslovali prošle godine?
Jer smo trebali poslovati sa gubitkom.
To nam je bio posao. Odlično smo gubili novac.
Ako ti kažeš da moramo zarađivati, zarađivaćemo.
Ovo je smešan razgovor. - Ja sam sjajan detektiv.
Ništa u tvom radu dosad ne upućuje na to. - Imam odlične preporuke.
Pričajmo o Jejlu i Prinstonu. - Šta sa njima?
To su 2. odlične škole. Pričajmo o vladinoj obuci.
Pričajmo o Vijetnamu. - Bio si u Vijetnamu?
Mogao sam biti, umalo. Treba mi samo jedan slučaj.
Jedan velik slučaj. A ti, sa svojom slavom...
Daj, molim te. - Sa tvojim imenom i ugledom...
dobiću taj slučaj i oboje ćemo imati šta želimo. - Laku noć, gdine Adison.
Medi, imam grozne vesti.
Hitna lekarska intervencija i bojim se da moram... - Doktore...
Dejvid Adison. Poslovni saradnik gđice Hejs. Svet je mali, zar ne?
ovde sam sa porodicom. Peti je izvadila zubnu protezu, pa slavimo.
Baš sam vam želeo predložiti da spojimo stolove.
Ali čini se da morate ići. - Bojim se da je tako.
Strašno mi je žao što moram ovako otići.
Dajte da pođem sa vama. - Ostaješ u dobrim rukama. - Najboljim.
Molim vas. - Da, baš nam je odlično krenulo. Već sam platio večeru.
Zašto ne bi ostala sa prijateljem i uživala u večeri? Pozvaću te sutra.
U to sam sigurna. - Drag čovek.
Gde smo ono stali? - Ti si dobio otkaz, a ja sam na odlasku.
Žalim što to moram čuti. Bili bi odličan tim.
Čini se da nikoga nema kod kuće. - Čini se da poslužuje.
Pruži nam priliku, visoko smo. Zaista želiš pobeći od mene?
Ni sam ne znaš koliko.
Šta je toliko smešno? - Ti. Potreban sam ti. - Treba mi mir od tebe.
Potreban sam ti da možeš živeti. Zbilja si hladna koka. Toliko si digla nos...
da ti iz njega pada sneg po mozgu. - Bio bi odličan trgovac.
Treba ti neko poput mene uz sebe. Ja sam zabavan.
Kad si se zadnji puta zabavila? - Puno sam se puta zabavila.
Jako puno puta. - A sa kime? Sa dr Gambijem?
Sa onim glupanom? - Pusti me na miru. Čuješ li me?
Ne želim biti detektiv sa tobom, niti se zabavljati sa tobom.
A najviše od svega, baš od svega, ne želim pričati sa tobom.
Mogu ja i nestati.
Možda ćeš drukčije misliti kad prespavaš?
Molim?
Ovo je otac svih čudaka.
Hvala vam, ali već imam sat. Ne želim ga, zaista.
Ima jamice veličine školjke. - Jako lepo od vas, ali ne, hvala.
Možete li prestati da me dirate? Pusti mi ruku! Pusti! Ne, hvala!
Adisone, zašto on to radi? - Muči ga gravitacija?
Sigurno boli kad ovako padneš na nos.
Trebali bismo pozvati lekara. - Šta se dogodilo?
Nisam pretpostavljao da ćete paliti rendgenske zrake.
Tvrdiš da nisi poznavao tog tipa, Klausa Guntera? - Ne.
Jesi li čuo za Džonatana Kaplana? - Zgodan dečko. Ko, on?
Jutros ga je pregazio auto. Tvoj prijatelj Gunter... - Nije mi prijatelj!
To je bilo onako, sa strane. Bio je usamljen, ja sam bio na odmoru...
vrata lifta su se otvorila i bacio mi se pred noge. To mi se stalno događa.
I ne znaš kako mu je nož dospeo u leđa?
Pretpostavljam da mu ga je neko onde zabio. - Odgovaraj na pitanja!
A šta ako neću? Ovo je Amerika, zar ne, momci?
Imam pravo na jedan telefonski poziv, zar ne? - Telefon ti je onde.
Kakvu picu želite?
U redu je, ja častim.
Ma nije frka. Pozajmim ti ploču, ti je presnimiš sebi i vratiš mi je.
Gđice Hejs, želeli bismo vam postaviti nekoliko pitanja.
Neće biti nikakvih problema, mice-mace su.
Rekao sam im da smo partneri. - Nisam tvoj partner.
Nismo partneri. Ne poznajem ovog čoveka i ne sviđa mi se.
I bila bih vam zahvalna da ga zatvorite.
Nećemo joj to zameriti, zar ne, Džo? Bila je pod velikim stresom.
Pogledajte je ispod leđa, sva je napeta. Lepo, zar ne?
Evo je. Gđice Hejs, mogu li vam postaviti nekoliko pitanja?
Meri Hart za Entertainment Tonight.
Stojim ispred policijske stanice zajedno sa Medlin Hejs...
koju verovatno poznajete kao Plavi mesec šampon curu.
Upravo je odgovarala na pitanja vezana uz ubistvo Klausa Guntera...
u restoranu u centru grada.
Gđice Hejs, negirate li svoju upetljanost u slučaj?
Oprostite, ova svetla su toliko jaka... - Znam, zaista su jaka.
Je li istina da vi i profesionalni detektiv...
osnivate zajedničku detektivsku agenciju i da će vaš prvi slučaj...
biti ovaj, Klausa Guntera? - Moj prvi šta!?
To su tračevi vezani uz agenciiju Plavi mesec.
Napred, Plavi meseče! - Šta imate da kažete o tome?
Ne menjajte program, dogodiće se još jedno ubistvo.
Ljudi, rez! Štampajte i šaljite. To bi bilo to!
Bilo bi to sve. Svi ste mi dragi. Volim vas.
Adisone!
Gđice Hejs! Čekajte. - Adisone!
Adisone!
Adisone! - Nema ga ovde. - Želim da odeš iz mog života, čuješ me?!
Ne govorimo ono što ne mislimo. - Van iz mog života!
Naljutila si se zbog jedne male TV ekipe?
Jesi li im ikada gledala emisiju? Odlična je, imaju ukusa.
Sve zvezde pojavljuju se u njoj.
Čovek je ubijen. Zaklali su ga pred mojim očima. - I?
U pravu si. I više nego u pravu.
Nisam razmišljao o tebi, ni o tome kako se ti osećaš.
Mislio sam samo na sebe...
i kako da izvučem što veću korist iz ovoga. Glupo.
Vrlo glupo. I stvarno mi je žao.
Idem sada. Iz ove garaže, i iz tvog života.
Odlazim. - Zbogom.
Vidiš li me kako odlazim? - Odlično.
Zbogom. - Zbogom.
Molim vas broj Imperial taksija.
Pre nego što doneseš pogrešan zaključak, želim da znaš...
da je ovo tvoj auto, a ne moj. Nestao sam iz tvog života.
Nisam te mogao ostaviti zaglavljenu ovde, Bogu iza nogu.
Sad sam ja tu zaglavio, Bogu iza nogu.
Upadaj. - Volim kad me moliš.
Odvezi se kući, poslaću ujutru nekoga po auto.
Odlazim sa osećajem da sam ostavio pogrešan dojam o sebi.
Ne želim ispasti bezobrazna, ali imala sam težak dan.
Rano jutros saznala sam da mi je ukraden sav novac.
Otišla sam u vlastitu firmu i onde me je nazvao kučkom...
čovek kojeg nikada do tada nisam videla.
Na večeri sam gledala čoveka kako umire pred mojim nogama.
Nakon toga su me odveli u policijsku stanicu na ispitivanje.
Imala sam TV kamere, mikrofone, da ne spominjem tvoje upucavanje...
zagurane u facu.
Zato, izvini me, želim ući u svoju kuću, sama...
i progutati 45 tableta za spavanje. Nadam se da ćeš shvatiti.
Ovo nije ništa lično, jednostavno te mrzim.
Cenim što si mi to rekla tako otvoreno. - Odlično, a sad se gubi.
Želiš li čuti nešto čudno?
Neki tip je iza mene i gura mi cev pištolja u leđa.
Mislim da će sve ići puno brže ako saznate ko sam i šta želim.
Ja sam poslovni čovek. I poput vlasnika trgovine...
ili auto kuće, zanima me isključivo zarada.
I poput vlasnika trgovine, ili auto kuće...
učiniću sve...
da sačuvam svoju zaradu.
Pratite li me?
Odlično. Večeras...
u cilju da zaradim moram izvući istinu iz vas dvoje.
Kakvu istinu? - O ručnom satu.
Rečeno mi je da je određeni ručni sat...
slučajno završio kod vas dvoje. Morate shvatiti...
da ima mnogo ljudi koji žele taj sat po svaku cenu.
Spremni su ubiti za njega.
Vidite, imate sreće što ste prvo naleteli na mene.
Tako da možete sat predati meni i ostati pošteđeni daljnjih neugodnosti.
Ali nije kod nas. Ja sam ga dala policiji. - I?
Nema više, kraj priče. Predala sam sat policiji. Šta je tu tako čudno?
Čudno je to da ti gotovo... verujem.
Zašto je to čudno? Zašto mu je to čudno? Veruj mi, pričam istinu.
Znaš li ti šta je tu čudno? - To što ne znaš šta je od toga istina.
Pretpostavićeš da te laže.
I verovatno ćeš primeniti prinudno priznanje.
Prinudno priznanje? - Prinudno priznanje.
I verovatno ćeš ga primenjivati dok ti ne kaže ono što želiš čuti.
Odlično. - Nikada se toga ne bih setio da nema tebe.
Ali zaista sam ga dala policiji.
Ali kako ja to mogu znati?
Uzmi pištolj, Medi. Hajde!
Dejvide, šta da radim sada ?! - Pritisni okidač.
Šta to pokušavaš? Ubiti me dosadom?
I to je bio 6..
Uspela si, promašila si kuću. - Kako tvoja vilica? - Odlično.
Imam ih još. Biće mi ih lakše čistiti zubnim koncem.
A sada, ako nemate daljnjih primedbi...
preselimo se u kuhinju? - U kuhinju?
Savršeno! Baš sam gladan.
Neverovatno je šta efekat zagrevanja čini životinjskom mesu.
A ono ljudskom mesu.
Ali vi sigurno ne možete osetiti toplotu dok sedite tako daleko.
Alistere, dovedi naše prijatelje bliže...
da iz prve ruke mogu iskusiti tu pojavu.
Dalje od nas. O čemu pričaš? - O ručnom satu!
Ako na vas dvoje primenim... Kako si ono nazvao?
Prinudno priznanje.
I opet vas upitam, gde je sat?
Kunem ti se, predala sam ga policiji.
Pažljivo razmisli.
Želeo bih iskoristiti ovu priliku i započeti raspravu o prženoj hrani.
To je jedini odgovor, drugog nema.
Izmisliću nešto ako želiš, ali istina je da je sat kod policije!
Čini se da je našim prijateljima postalo hladno onde.
Kunem se, predala sam ga policiji! Kunem se!
Bravo, vegetarijanac si. Moj čovek.
Bravo! Kažeš da je ručni sat u policiji.
Imam puno prijatelja onde, lako ću to proveriti.
Ali ako nije onde, vratiću se.
Ali neću se vratiti da vam opet pretim, nego da vas ubijem.
Ugodno vam veče želim.
Nikada se u životu nisam ovoliko bojala.
Šta to radiš? - Odvezaću te, tako da ti možeš odvezati mene.
Da se ova užasna noć završi. Tako da ti možeš otići, a ja leći u krevet...
probuditi se ujutro i vratiti u život. Jesam.
Sad ti odveži mene.
Hoćeš li me odvezati, molim te.
Ovo je dobra prilika da nas dvoje malo pročavrljamo.
Bolje za tebe da me odvežeš. - Mislim da to nije dobra ideja.
Još uvek nije gotovo. - Kako nije? Gotovo je, predala sam sat policiji.
Taj gdin Sajmon, ko god da je on, otići će u policiju...
oni će mu dati sat i sve će se završiti. Dala sam im sat. - Nisi.
Imaš li kakve cuge? - Jesam. Bila sam onde i dala im ga.
Želim da popiješ ovo. - Predala sam... - Nisi. Dala si im sat...
koji je meni darovala moja baka kad sam maturirao.
Zamenio sam satove kad sam ti zgrabio torbicu u stanici.
Kod mene je čitavo vreme. - Manijače! Umalo si nas ubio.
Jedino što nas drži u igri je činjenica da je sat kod nas.
Ne mogu verovati. 'Treba mi samo jedan veliki slučaj. '
Ne možeš poreći da si to rekao. - Želeo je napraviti omlet od mog lica.
Učinio si to zato da bi nas dvoje postali partneri. - Jesi li ti luda!?
Naravno da te želim za saradnika. Ali zbog tvog imena i novca, ne zbog tebe.
Kao da želim hodati uokolo sa plavušom punom kičeraja!
Plavušom punom kičeraja? Tako si me nazvao?
Ti?! Pičkica?! - Kako si me nazvala? - Pičkica.
Da si se barem video. Zar te niko nije učio kako se udara šakom?
Pravi muškarci ne udaraju tako. Udaraju čitavim telom.
Ti udaraš iz zgloba. - Dosta više, prestani!
Sad ti slušaj mene. Briga me šta ti misliš.
Ovi ljudi su ubice i vratiće se ovde.
Moramo pobeći odavde. - Ne idem nigde sa tobom.
Ne ideš nigde dok te ne odvežem.
I neću te odvezati dok se ne sabereš i ne shvatiš okolnosti.
Jesi li sabrana? - Sabrana sam.
Ne izgledaš baš sabrana. - Sabrana sam i shvatam.
Mišići na licu su ti napeti. - Sabrana sam.
Lice ti je namršteno. - Sabrana sam!
Dobro, verovaću ti na reč.
Odvezaću te.
Medi, que será será, što će biti, biće.
Sviđalo se to tebi ili ne, ostali smo samo ja i ti, mala.
Tako se udara.
Zbilja. Stvarno mi je drago što ćemo raditi zajedno, mala.
Svakome po kauč. Ima tu i nekakvih ćebića.
Volim prespavati van svog doma, a ti?
Sa firminog izleta. Znali smo da organizujemo odlične izlete.
Zašto me tako gledaš?
Čudim se što me nisi pokušao odvesti svojoj kući. - Ovo je uvreda.
Bi li pristala?
Naravno da bi.
Želiš li nazvati nekoga i javiti da si dobro? Svog momka ili nekog?
Daj, molim te. Momak? To nisam čula još od srednje škole.
Oprosti mi. Ako želiš nazvati svog žigola, počni sa 060.
Ono što si učinio u mojoj kući bilo je jako hrabro. Glupo, ali hrabro.
Opa! Postane bezobrazna kad se ne naspava. - Nisam bezobrazna.
Samo sam iscrpljena. I još uvek se pomalo bojim.
Imaš li neki plan? - Svakako.
Kako je biti tako lep? - Menjaš temu.
Zaista? Mislio sam da si ti tema. - Tema ste ti i tvoj plan.
Nemaš nikakav plan, zar ne? - Želiš reći da lažem?
Ne želim reći ništa takvo. Samo tražim nekakvu sigurnost.
osećaj da neko ima stvari pod kontrolom.
Da je neko sabrano razmislio o ovoj nedaći u koju smo upali...
i pronašao način kako da nas izvuče iz ovoga.
To sam već učinio. - I?
U onoj stvari zaista ima mesečevih zraka, zar ne?
Tebi je sve ovo jako zabavno, zar ne?
Medlin, shvati ovo doslovno. Ja sam najbolji.
Bolje za tebe da jesi.
Ako ti nešto zatreba... - Neće.
Ključ rešenja ovog slučaja je sat. Slažeš se?
Slažem. - Zato moramo saznati zašto je toliko vredan. Slažeš se?
A za to nam treba stručnjak koji će proceniti vrednost.
To je zalagaonica. - Virila si!
3 $? - Lopov! - 3 $? - Ovaj čovek je lopov.
I sam si rekao da je sat jedinstven. - Da, jedinstveno bezvredan.
Jeste li uopšte pogledali ovo? Ovo čak ni nije sat. Fali mu jedna kazaljka.
Nema ni točkić za podešavanje.
I čini mi se, prema težini, da unutra nema ni mehanizma. Nema.
Čini se da ga nikad nije ni bilo. - Objasni to. - To je zamenica.
Sada ću je koristiti u rečenici: To tele ne želi to preskočiti.
Nastavi. - Unutrašnjost donjeg dela je oštećena.
Neko je urezao nekakve brojeve na poklopac. - Brojeve?
Tanka pločica sa šemom. - Rizikujemo živote zbog...
bezvrednog sata! - Nije bezvredan. A ovi brojevi? - Šta sa njima?
Možda znače nešto. - Šta? - Ne znam. - Ti baš i ne znaš puno, zar ne?
Stručni procenitelj. - Da nisam ja rekao nešto? - Čudna je.
Ne izlazi baš previše.
Oprosti. - Kako ste ušli?
Nisam te želeo uplašiti. Ušao sam na zadnja vrata.
U mojim godinama pešačenje... - Kako vam mogu pomoći?
Posetilo vas je dvoje mladih ljudi koji su se raspitivali za jedan sat.
Za sat? Da, bili su. - Pričaj mi o tom satu.
Dok sam ulazio na zadnja vrata, načuo sam kako spominješ...
brojeve urezane u kućište. Sećaš li se tih brojeva?
Sećam se da su bili onde, ali ne i koji su.
Mogu li vam pokazati nešto drugo? - O kojim se brojevima radi? Razmisli.
Da razmislim? Nemam vremena za razmišljanje.
Radim da bih zaradio. Hajde, stari, beži. - Brojevi!
Reci mi brojeve!
Danas mi je pokazao broš... zdravo. Ima li koga ovde da nas usluži?
Gdine Dorfman? Imate mušterije.
Zar ne pričamo?
Zašto sam ja uvek poslednji koji to sazna?
Zagonetke se ne rešavaju samo tako, 1,2,3, bum.
Saznali smo da sat nije sat. Šta to znači? Ne znam šta to znači.
Bezvredan je. - Nešto mora značiti. Možda ovi urezani brojevi nešto znače.
Možda to što fali kazaljka, ne znam. Ali znam da mi moraš verovati.
Verovati tebi? Ljudi ti daju otkaz, ti se sprdaš sa njima.
Sledeći put ti pokušavaju spržiti lice, ti zbijaš šale.
Tražiš stručna mišljenja od tipova iz zalagaonice.
Pričaš sa punim ustima, ne daješ žmigavce na raskrsnicama...
i najgore od svega, nemaš nikakav plan. - Jesi li gotova? - Nisam.
Želela bih da znam kako neko poput tebe...
neko kome očito nedostaje veština deduktivnog zaključivanja...
bez ikakvog znanja o poslovnom rukovodstvu...
pičkica...! - Zar ćemo opet o tome?
Kako je neko takav mogao postati menadžer detektivske agencije?
Šta sada radiš? - Kaži mu da želiš dnevne novine.
Dnevne novine, molim.
Želiš li i neke časopise? lonako nemamo šta da radimo.
Otvori stranicu sa osmrtnicama. - Kupuješ pogrebni materijal, prigodno.
Vidi ima li nešto o Džonatanu Kaplanu.
U policiji su rekli da ga je juče ujutru pregazio auto.
Supruga Susan. Pilot amater, preminuo nakon što ga je udario auto.
I jedini svedok tome bio je naš prijatelj iz lifta, gdin Indijanac.
...u Mount Sinai spomen parku.
Zvuči kao plan. - Ja? Plan? Nemoguće.
Svi znaju da ne posedujem veštinu deduktivnog zaključivanja.
Ne mogu ni hodati i žvakati u isto vreme.
Glupi Dejvid, uvek žvače stopalima i radi balone cipelama.
Ja? Plan? Nema!
Žao mi je. - Nije ti.
Nisam ni siguran ima li tu kakve poveznice, samo izvlačim šibice.
Izvlači i dalje.
Mene tražite? - Vi ste Susan Kaplan? - Ko želi da zna?
Lekcija br. 1: Naterati ljude da ti se otvore zna biti zeznuto.
Pusti mene da vodim razgovor.
Zdravo. Voditelj sahrane rekao je da ste ovde. - Vas poznajem!
Pojavljivali ste se na televiziji.
Zdravo, ja sam Medi Hejs, a ovo je moj poslovni saradnik.
Znam da vam je teško, gđo Kaplan.
Možda vam se baš i ne činim ucveljenom udovicom. Možda i nisam.
Pitali smo se znate li išta o čudnom ručnom satu.
Sa jednom kazaljkom i bez točkića. - Kolekcionari smo.
Skupljamo satove sa svih strana sveta. - Moje veliko nasleđe.
Nije kod mene. Džoni ga je imao na ruci kad ga je pregazio auto.
U policiji tvrde da nije ni kod njih, da ga nije ni nosio.
Ali uvek je nosio 2 sata. Onaj kojeg mu je otac ostavio nije ni radio.
Nije li to čudno? Njegov otac izrađivao je satove.
Umro je pre mesec dana.
Imali smo strašnih mesec dana u obitelji, ljudi.
Čudna ostavština svom sinu za jednog časovničara. - Za Džonievog oca?
Bio je pilot u II svetskom ratu. Srušili su ga iznad Nemačke.
Ispričao je priču kako je od njega, taman pre kraja rata...
jedan nacist, koji je vidio šta mu se sprema...
tražio da prokrijumčari...
dijamante vredne 4 miliona $ iz Nemačke u Ameriku.
Po toj njegovoj priči...
tog je nemačkog oficira, kad je konačno stigao u Ameriku...
da zatraži dijamante od njega, prevario.
Sakrio je te tqkozvane dijamante na neko skrovito mesto.
Zvučite kao da ne verujete u tu priču.
Nemate muva na sebi. - Neko mi mora reći šta to znači.
Imam oči. Živeo je u maloj kućici, vozio auto star 10 godina.
Ni dana nije izostao sa posla.
Ja nisam videla nikakav dokaz da je imao bilo kakve dijamante.
A kad sam to pokušavala da objasnim Džoniju...
Bio je uveren da je njegov stari imao skrivene dijamante.
I da će nadmudriti nacistu.
Mada to značilo da ni sam nikad neće videti taj novac...
i da će sve ostaviti svom sinu.
Tako da moj Džoni nikada nije imao stalan posao.
Povremeno je pilotirao, ali uglavnom...
je spavao, trčao i čekao da stari odapne.
To se i dogodilo pre mesec dana. - Da.
Nedelju dana nakon njegove smrti pojavio se neki čovek na vratima.
Kolekcionar, kao i vi. Ponudio nam je 5.000 $ za taj sat.
5.000 $! A nije nam ostavio ništa...
čak ni novac za sahranu. Ali Džoni nije hteo da ga proda.
Sentimentalna vrednost, tvrdio je. Reći ću vam...
dobro bi mi došlo tih 5.000 sentimentalnih $ u ovom času.
Taj kolekcionar koji se pojavio na vašim vratima...
bio je visok, tamne kose, oko 35 godina?
Ni izbliza. Ovaj je imao 65 godina, najmanje.
Gđo Kaplan, možete li nam nešto reći o čudnom satu...
na kojem je mali crni miš sa velikim okruglim ušima?'
A tvrdiš da nikada nisi bila detektiv.
Ovde se stvarno radi o dijamantima vrednim 4 miliona $.
Ako veruješ Kaplanovoj snaji. Ja verujem.
Šta ćemo sad? - Pobediti sve u utrci za dijamantima.
A znaš li kako ćemo u tome uspeti?
Lete li muve? Teleportuje li se Spok? - Znaš li gde su?
Mislim da kod teleportovanja mogu pogoditi tu planetu.
Mislim da niko u stvari ne zna gde su dijamanti.
Inače bi ganjali njih umesto...
Inače bi ganjali njih umesto čega? - Nas.
Ganjali bi njih a ne nas. Ako ti zatražim uslugu...
hoćeš li mi je bezuslovno ispuniti? - Zašto?
Povuci pitanje. Jednostavno izađimo iz auta.
Napustimo ovaj auto, unajmićemo drugi. Pozvati taksi.
Molim? - Izađi iz auta.
Zašto? - Ne moraš se odmah uzbuđivati, na zadnjem je sed...
Ne želim da gledaš, na zadnjem sedištu je mrtvak.
Zaista? Kako znaš? Kako znaš da je mrtav?
Ili je mrtvak, ili čovek koji koristi razvratnu količinu plavog ruža.
Rekao sam ti da ne gledaš! - Šta ćemo sad? - Otići. - I ostaviti ga onde?
Neće nam zameriti. Žele da nam pokažu da su nam za petama. - Ko?
Ne znam ko. - Sad je gotovo! - O čemu pričaš? - O sebi kao detektivu!
Gotovo je! Učiniću ono što sam odmah smerala.
Predaću sat policiji. - Ne možeš to učiniti.
Ovo je moj veliki slučaj. Naš veliki slučaj! - Gledaj me!
Telefonska govornica? - Onde. - Puno smo doznali o ovome.
Ovoliko smo blizu... - Da nas ubiju! Na korak smo do toga!
Poznajem te manje od 2 dana i za to vreme...
morala sam pobeći iz kuće, gledala sam čoveka kako umire...
i imam leš u autu! Dosta mi je, Dejvide!
Ne želim umreti od prerezanog vrata ili noža u leđima.
Treba ti piće. - 92. 92, policija. Pozvaću policiju i dati im sat.
Policija? Mogu li pričati sa nekim, molim vas?
Da, pitanje je života i smrti! Ne, niko mi ne preti u ovom trenutku.
Dobro, pričekaću. - Evo, popij ovo.
Šta je to? - Kamikaza, da te smiri. Razmisli o tome šta radiš.
Znam da je rešenje u brojevima. Ako ih rešimo, dijamanti su naši.
Još uvek sam na čekanju. - Još jednu Kamikazu.
Pokušavaš li me napiti? - Razmišljaćeš o tome u snu.
U slatkom snu na mekanom kauču. Koga sad zoveš? - Taksi.
Neću prespavati još jednu noć u onoj kancelariji.
Idem u luksuzan hotel da se naspavam. Halo.
Mogu li, molim vas, dobiti broj...?
Dejvide, gotovo je. Daj mi taj sat!
Konobar, pozovi dami taksi.
Pozvaću policiju iz hotela.
Bićeš dobro? - Naravno.
Pričekaću napolju taksi. - Jesi li za ples? - Za šta? - Za ples.
Znaš, ples. Ja, ti, ovde... Sada.
Ovo nije mesto gde ljudi... ljudi ne plešu na ovakvim mestima.
Dođi. - Neću se predomisliti.
Znam. Želim samo jedan ples sa tobom, to je sve.
Ovo je čudno. - Jeste, ali i suđeno da se zaraziš time, videćeš.
Uskoro će ljudi svuda plesati.
Mislim da nikada nisam plesala na ovakvu mestu.
Ovde je kao i u svim velikim klubovima. - Zavisi koga poznaješ.
Mogu li te nešto pitati? - Bilo šta. Moj je život otvorena knjiga.
Razglabam o svemu osim o sebi i predsedniku.
Zaista misliš da sam hladna? - Ja sam to rekao? - 2 puta.
Ja to nisam rekao. Kako bih to mogao reći?
Ti hladna? Sav se topim.
Taksi vas čeka ispred, madam. - Taksi vas čeka ispred, madam.
Rekao bi mi, zar ne? Da zbilja misliš da sam hladna.
Naravno da bih.
Uprkos...
leševima i svemu, zabavila sam se. Odlično sam se zabavila.
Vidimo se. - Vidimo se.
Da, kasnije.
Detektivska agencija Plavi mesec.
Pomoći ćemo vam da rešite slučaj, pomoći ćemo vam da nađete par.
Ako tražite odgovore, željno ćemo vam udovoljiti.
Od ukradenih stvari, do onih koji su ukrali.
Uvek radimo sa osmehom na licu.
Mi smi agencija sa stilom i zaista se...
O, Bože.
To je ona. Pogledajte ko je došao! To je ona!
Gde je?! - Moram vam reći koliko mi, mali ljudi...
cenimo što ćete lično raditi sa... - 3 puta ura za gđicu Hejs!
Dobro jutro. - Ukrao si mi ga, pacove jedan. - Činiš se ljuta.
Zašto si ljuta? Čuo sam ekipu kako te pozdravlja pri ulasku.
Misle da si najbolja šefica na svetu. - Trunućeš u zatvoru.
A nakon zatvora, trunućeš u paklu. - Okrečili smo ti kancelariju u ljubičasto.
Vrati mi sat! Odmah!
Ne mogu ti ga vratiti. Preblizu sam rešenju ovog slučaja.
Ne mogu dopustiti da to učiniš našoj budućnosti. - Nema naše budućnosti.
Ja je imam, ali ti ćeš u grob ako mi odmah ne vratiš sat.
Daj, odloži to. Znaš i sama da mi ne možeš ništa sa time.
Čoveče, siguran sam da sada dole ima puno nezadovoljnih ljudi.
Nisi se smeo sagnuti. - Ne bacaj kancelarijske stvari. Poslušaj.
Imam nešto bolje od sata. Znam kako ćemo pronaći dijamante.
Kako? - Kao što sam i sinoć rekao, rešenje je u brojevima.
Ukrao sam ti sat, vratio se ovde i upisivao brojeve u računar.
Nisam znao šta tražiti, ali znao sam da sam jako blizu.
Računar je obrađivalo raznorazne brojeve.
Telefonske, ništa. Nakon toga poštanske.
Dodeljivao je svakom broju svako slovo abecede i stvarao reči.
Šta po tebi znači pupla? - Pupla?
Priznajem, počeo sam se osećati potišteno.
Iscrpljen, prevrnuo sam se u fotelju. Počeo sam buncati.
'Gde dijamanti mogu biti?', plakao sam. Gledao sam u globus.
I na njemu brojeve koji promiču, ove ispisane po globusu.
I setio sam se nečega što je Susan Kaplan rekla.
Da joj je tast bio pilot. I da joj je suprug bio pilot.
Zar ne shvataš? - Ništa ne shvatam.
Paralele i meridijani, po njima se piloti ravnaju.
Brojevi su paralela i meridijan mesta gde su dijamanti skriveni.
Čovek iz zalogaonice je bio u pravu, to nije sat nego uputstva pilota pilotu.
Pogubila sam se. - Zato nam treba geografska karta.
Prostorija sa geografskim kartama? - Onde.
Znaš li šta tražiš? - Dobru ženu, brz auto...
I ovo. - Severozapadni ugao 9. ulice i Broadvejske?
Ovo bi moglo biti važno.
Napetost raste, neizvesnost postaje sve veća.
Šta ćemo ovde gore?
Dijamanti su u satu i popeću se gore da ih pronađem.
Jesi li siguran? Ogroman je kad stojiš pored njega. - Misliš?
Ovo i nije tako loše. - Zaista?
Baš i nije. - Jesi li dobro? - Bez brige, popeću se.
Znaš, muškarci imaju puno ljigavih hormona kakvih žene nemaju.
Zbog toga se teže penju. Jesi li znala to? - Ne.
Kako smo napredovali od majmuna...
sve manje smo se penjali i dobivali sve više ljigavih hormona.
Nije da ste se vi manje razvile, nego ste se razvile kasnije.
Hoću reći, prvo je nastao muškarac, pa zatim žena.
Pa sam izračunao da smo mi 15' ispred vas.
Možeš li verovati u to? - Ne. - Dobra cura.
Pustite mene, gospon cirkusant. - Šta to radiš?
To! Odlično ti ide. Odmah sam iza tebe.
Ne gledaj dole. Samo da znaš da sam tik iza tebe...
i, da, gledam ti ispod haljine.
Gore sam. Šta da sada radim?
Skoči na veću kazaljku i pogledaj ima li nešto oko broja 9.
Na njega je usmerena kazaljka na ručnom satu.
Bravo, Medi. Odlično ti ide.
Veoma upečatljivo.
Samo bez panike, ne miči se. - Kako to misliš, da se ne mičem?
Odmah se vraćam. - Gde ćeš?! Ne ostavljaj me samu ovde gore!
Drž' se!
Drž' se, Medi!
Dejvide! - Ostani sabrana!
Ne uzbuđuj se. Ne razmišljaj o ovome što radiš.
Zapevaćemo jednu pesmicu. Hajdemo zajedno!
Ne čujem te da pevaš! - Kakvo pevanje?! Dođi gore i skini me dole!
Pevaj glasnije!
Popni se na lestve i siđi dole! - Strah me da se pomaknem!
Nemaš se čega bojati. - Kako to misliš da se nemam čega bojati?
Nemoj ti meni pričati da se nemam čega bojati.
Drž' se, Medi! - Ne puštaj me!
Čvrsto se drži, Medi.
Slušaj me! Okreni se i šta god da bilo, ne gledaj dole!
Drž' se, Medi! Evo me!
Daj mi levu ruku. - Moraš prići bliže.
Moraćeš se pustiti. - Strah me da se pustim.
Veruj mi, neću te pustiti. Uhvati se za mene levom rukom.
Tako. Odlično.
Otpuzi preko mene.
Pazi na jaknu!
Tako.
Dejvide!
Dijamanti.
Puno vam hvala.
Hoćete li biti ljubazni?
Dođi sam po njih. - Ne budi lud, mladiću.
Ako povučem okidač i ubijem te, dijamanti će svakako biti moji.
Bolje za obojicu da izbegnemo taj nepotreban korak.
Molim lepo. - Medi, dodaj.
Kao što sam ti i rekao, stari. Dođi sam po njih.
Jel' me ti to jebeš? - Mislio si da to neću učiniti?
Kad čekaš 40 godina da postaneš bogat učinićeš gotovo sve.
Ne čini ovo. - Nemam izbora.
Nemoj!
Ovo je ludost. Ne čini to!
Nemoj! - Hoćeš li mi, molim te...
Nemoj! Ne!
Dejvide!
Drž' se!
Ne puštaj.
Nemoj pasti. Ne puštaj!
Ne mogu više... držati.
Hajde, drži se.
Šta je bilo toliko hitno?
Ništa nije bilo baš toliko hitno. Samo to što...
S obzirom na sve što smo prošli zajedno...
želeo bih službeno ponovo izneti svoj predlog.
Ti i ja, partneri.
Šećera? - 4 kašičice.
Ne znam baš. - Šta ne znaš? Bilo je super. Strašan smo par.
Sa tvojim imenom i ugledom...
Moraću da razmislim o tome. - Shvatam.
Šlag? - Molim te.
Znam šta misliš. I želim ti reći samo to...
da je ovaj slučaj za mene bio pravo nadograđujuće iskustvo.
Drugi sam čovek, promenio sam se. Znam o čemu razmišljaš.
O svim onim lošim stvarima koje sam ti učinio.
Upropastio sam ti sastanak sa dr Gambijem...
na ono sa Entertainment Tonight, ukrao sam ti sat. To sam bio stari ja.
To sam bio ja pre nego što sam shvatao vrednost partnerstva.
Pravog partnerstva, sa osobom kojoj možeš poveriti život.
Ne igraš se sa takvim ljudima. I ne lažeš ih.
Na takve ljude ne vršiš pritisak.
Rekla sam ti, moram razmisliti o tome.
Koliko ti treba da razm...? - Bar 1 dan. - Dan?! Čitav dan?!
Razmisli o tome sada. Idem u drugu sobu, ponovo da pročitam novine.
Ovo je veoma primamljiva ponuda...
ali trebaće mi bar 1 dan da razmislim o tome. - Dan...
U pravu si, tražiti 1 dan za to nije toliko nerazumno. Čitav dan?
Čitav.
Pa, želiš reći, sutra u ovo vreme. Je li tako?
Da. Čini mi se da je tako.
Da, odgovoriću ti sutra u ovo vreme.
Evo ih, dolaze. - Ljudi!
Danas neće biti nikakvih izjava...
ali ako se vratite sutra u ovo vreme...
Prijevod: ByShebo
Adaptirao na srpski: suadnovic
# Neki hodaju noću
# neki lete danju
# Ništa te ne može promeniti
# Spremnu i sigurnu na putu
# Šarmantna i pametna
# nasmejana i zabavna
# ja sam samo stranac
# koji voli bluz i Brejvse
# Tu su sunce i mesec
# suočeni sa njihovom starom slatkom melodijom
# gledajte ih kada sviće zora
# dele isti prostor
# Neki hodaju noću
# a neki lete danju
# nešto je slađe
# kad se sretnete usput
# zato dođi hodajući noću
# dođi leteći danju
# nešto je slađe
# jer smo se sreli usput
# hodaćemo noću
# letećemo danju
# slučajni partneri
# koji su se sreli usput