Downloaded from YTS.MX
Official YIFY movies site: YTS.MX
Nu voi reuși. Nu încap în valiză, se va sparge.
O să golesc una mai mare.
N-ar fi trebuit să mănânc melci.
Ți-am spus eu!
Ai digerat bine ardeii?
Nu.
Ce masă, nu?
- A fost ideea ta. - Ca să sărbătorim plecarea ei!
Inițial, a fost ideea mea. Dar poți sărbători o plecare?
Ea n-a deschis gura decât ca să mănânce.
La fel și el. Cine folosește apa?
Ce faci?
- Nimic. - Nimic? Ce e aia?
- Ce e aia? - Valiza mea.
Nu mă face să râd!
Hai! Golește-o!
Suntem deja prea încărcați.
Fața de masă.
De ce am făcut asta? Nici nu știu dacă se asortează.
Ți-am zis deja că n-o vreau!
E oribilă. După ce trec granița, o arunc.
Vom întârzia. Nu e ca și cum ar conta.
Haide, Henri!
Trebuie să ne grăbim.
- O să-mi scrii o scrisoare? - De ce nu două? Marș!
- Nu-mi vei scrie? - Ca să-ți spun ce?
Păi, nu știu.
Nu e momentul, trebuie să plecăm!
- Am adresa ta, dacă vreau… - Ești nebun.
N-am pat pentru tine acolo.
Nu știi germană. Nu poți să stai mereu după mine.
Ține!
Nu-i spune tatălui tău!
La ce oră e trenul?
V-am zis că e prea devreme.
Nu mai vorbi prostii!
Henri!
Pe peronul trei!
Henri! Jacqueline, grăbește-te!
Pleacă de acolo, v-am spus eu!
- Știam eu! - Nu țipa!
E bine să ajungi mai devreme.
La 21:37! Înțelegi că pleacă într-o oră?
O oră! E ridicol.
Ce fac oamenii ăștia?
Eram sigură în legătură cu ora.
Dle, vă puteți mișca puțin?
Sunt cu soțul și cu fiul, iar fiica pleacă în excursie și vrem să fim împreună.
Am greșit ora de plecare.
Ar fi mai bine dacă am mânca ceva.
Vreți să schimbăm locurile? Fiul meu stă acolo.
Mulțumesc, dle!
Henri?
Henri, vino și stai aici!
Dar…
Unde te duci acum? Henri!
Serios?
Micuțule! Ce cauți?
Cauți ceva?
Ți-e sete?
- Da. - Rece sau caldă?
N-am suficient.
Îți cumpăr eu.
Ia! E cu bule.
Lasă-mi și mie, da?
- Trebuie să plecăm, pe unde umbli? - Taci!
Ce spun?
- E trenul tău. Ai auzit asta? - Nu.
Doamnă, dvs. ați auzit?
- Da. - Îmi puteți spune ce a anunțat?
Vor repeta.
Trenul care pleacă la 21:37
în direcția Tarascon și Paris, de la peronul al treilea,
are 60 de minute întârziere.
Deci o oră,
de ce nu spun așa?
Hai să mâncăm sendvișurile!
Ție foame după cât ai mâncat azi? E scandalos.
Mi-e foame mereu!
Poftim!
Dă-i-l tatălui tău!
Nu ai deloc haz.
Cară-te! Nu sta aici!
Tu erai! Ce cauți aici?
Ei?
La ce te uiți?
Ce vrei?
Stai puțin!
Unde-ți sunt actele? Ai carte de identitate?
Mai repede!
Haide!
Henri. Henri și mai cum?
Cum se pronunță?
Borowiecki?
Nu te-am mai văzut pe aici! Ești nou?
Ajută-mă! Hai, am crampe.
Ajută-mă! Lovește-l!
Dă-i cu piciorul! Haide!
Fă-o!
Îți spun să-l lovești!
Îi place nenorocitului. Haide! Dă-i un picior în cap!
Hai! Lovește-l! Arde-l!
Lovește-l sau o fac eu!
Golește-i buzunarele!
Bagă mâna în buzunarele lui!
La pantaloni.
Eu i-am umblat în geacă.
Haide! Are bani în buzunar.
Hai! Fă-o! Fă-o încet!
Hai! Încet!
Fă-o!
Dați-mi-i înapoi, dle!
Dați-mi-i!
Dați-mi-i înapoi!
Dar știai ce oră e.
Acum sora ta a plecat.
Unde ai fost?
Nu și-a găsit loc, dar va ajunge cu bine acolo.
Te îmbrățișează.
Repet ce-a spus ea.
Știi ce face tatăl tău?
S-a dus în pat.
Ăsta e fiul vecinilor?
Iar s-a oprit.
Cât e ceasul?
Nu știu. E miezul nopții.
Tipul ăla nu-i amabil. Vorbește cu tine?
N-ai făcut duș azi.
Ești plictisit?
Nu.
Voi deschide geamul.
Și noi am putea pleca. Nu-i vorba de bani.
Unde? Lui nu-i place la mare.
Mă întreb ce-i place cu adevărat.
E ursuz. Nu-i place compania oamenilor.
La vârsta ta, poți pleca. Există organizații.
Te-aș putea înscrie undeva.
Vei fi alături de alți tineri. Ca sora ta.
Nu vreau să plec.
Mă duc.
Mă duc pe-afară.
Unde?
Nu știu.
Nu știu, mă duc pe-afară.
Mă duc afară.
Nu face zgomot! Nu știu niciodată când doarme.
Aveți un foc?
Nu sta acolo, nu fi prost!
Restaurantele sunt folositoare, nu?
Soția mea m-a părăsit.
Vezi tu, gătitul…
Nu vin aici mereu.
Nu, doar la cină, din când în când.
De ce mă privești așa?
Uite!
Îți arăt o poză cu copiii mei.
Vai, ce grozăvie!
Uite! O colibă. Un palmier.
Africa. E o poză veche.
Privește! Da…
Nu e nimeni în ea.
E o poză stupidă. N-am făcut-o eu.
Nici n-o pot arunca.
Mi-ar fi ușor.
Ce făceați în Africa?
Nu e greu să ajungi acolo.
Te-aș putea lua.
Doar să te vaccinezi împotriva tifosului și febrei galbene
și să iei clorochină zilnic pentru 15 zile înainte de plecare.
Am eu. Vrei?
- Am la mine. - Nu, mulțumesc!
Noroc că mi-am amintit de astea.
Tipul cu care erați seara trecută…
Scuze, dle doctor, dar închidem.
Mă scuzați!
Era cu dvs.!
Pe mâine, dle Bosmans.
Tipul de seara trecută…
Jean.
Numele lui e Jean.
Ești fericit acum? Ești?
Te-am întrebat deja asta.
Probabil îți place suferința, altfel, fericirea…
Sigur îl vei aștepta aici acum.
Excelentă idee să-l aștepți. Așteaptă!
Scuze, dle, mă scuzați.
Te bagi peste tot!
Ce e?
- Ce te-a apucat? - Lasă-mă în pace!
- E nou? - Da, e cu mine.
Ce drăguț e! Cât vrei pe el?
- Nu ți-l pot da. Nu pot. - De ce nu?
Nu vreau. E fratele meu.
Ce te-a apucat azi?
E un șarlatan.
Ca mine.
Am astea la mine.
Așa că o să mă toarne.
Mai bine te duci să te culci.
Am întârziat, trebuie să plec.
Unde?
Ce faci?
Nu trebuie să-ți spun. Lucrez în comerț.
Faci afaceri?
Nu.
Așa că furi diverse? E adevărat?
Dacă așa crezi tu…
Ține-mi asta!
Dă-mi un franc!
Dă-te la o parte!
Mulțumesc!
E rândul tău.
Mai dă o dată! Un franc.
Ce bărbat adevărat!
- Stai! - Nu dai prea tare.
Stai! Mai dau o dată!
Trebuie s-o facă acum.
E agitat.
Haide!
Șase sute!
Vrei să mergem undeva?
Hai să mergem, dacă vrei.
Deseori mă duc într-un loc.
Te iau cu mine, dacă vrei.
Ce te-a apucat?
- Ce te-a apucat? - Nimic.
Nu putem merge acolo.
Nu e pentru tine.
Vorbeam prostii acolo.
Glumeam, dar nu era amuzant.
E o prostie. Nu te duc acolo.
Hai! Stăm împreună. Mergem la mine.
Haide!
Eram în pat.
Intră! Ea e Elisabeth.
Pe aici!
Uite! Oblojește-l!
Ce te-a apucat? El cine e?
De unde-l cunoști?
Cum ai pățit asta?
- Avem ceva de mâncare? - În frigider.
Pe aici.
Uite caseta!
- Vrei să vă las singuri? - Termină!
Am uitat de televizor.
Nu, nu el.
Nu ăsta.
E un puști.
L-am găsit la gară, atâta tot.
Nu-i cer nimic.
Doar l-am adus aici. Poate să doarmă într-un colț, undeva.
Nu-i cer nimic.
Poate să doarmă cu noi.
Vrei să doarmă cu noi?
Vrei să dormi aici?
Hai! În pat!
E amețit după ce s-a lovit la cap.
Mâine se va simți mai bine.
Nu te dezbraci?
Nu, mi-e bine așa, mulțumesc.
Mai nou îi aduci aici?
Ce-mi pasă mie?
Poate să rămână aici, nu?
Ai uitat de ziua mea.
- E pe patru? - Nu, pe șase.
A fost acum două zile.
De ce-mi spui acum?
Spuneam doar…
Oricum nu erai aici.
Toți au uitat de ea.
Te voi sărbători în fiecare lună.
Pe patru, în fiecare lună.
Timp de un an.
Nu.
Nu. Nu în seara asta, cu el aici.
Dar doarme.
Nu cred că doarme.
Vino aici!
Ați făcut dragoste aseară?
La ce te uiți?
Vrei să dormi cu mine?
Vino aici!
Te-ai descurca bine.
Probabil că așa îți spui.
De asta te tot uiți.
Nu înțeleg.
Cum aș putea să te cred?
Nici măcar nu te cunosc.
Ești liber să dormi cu mine aici.
Urăsc să fiu privit când dorm.
- Nu te priveam. - Ba da!
Dovedește-o!
Ce să dovedesc?
Că pot avea încredere în tine.
Am mai fost înșelat înainte.
Jur că nu te priveam!
Nu-mi pasă de asta. Nu vorbesc de asta.
Poți să mă privești dacă vrei.
Eu…
Îți dau cuțitul meu.
Ca dovadă.
A fost primul meu cuțit.
Ia! Ia-l!
Ți-l dau ție.
E stricat.
Doar prăselele. Se pot lipi.
Dar tu?
Tu ce-mi dai?
Nu știu.
N-am nimic să-ți dau.
N-ai ce să faci.
Nu vreau nimic de la tine. Îți voi dovedi.
La gară a fost partea ușoară.
Merge de la sine, n-ai nimic de făcut.
Voi fi cu tine.
Cum adică?
N-avem timp. Îți spun ceva.
Tipul care-ți dă bani, oricine ar fi el,
trebuie să-l urăști. Îl urăști, da?
Ura e regula numărul unu.
Doar ea te poate salva.
Ce tot spui?
Nu vei avea nevoie de asta.
N-ai nevoie de ură, voi intra eu primul.
Eu te salvez, nu ura.
Nu vei fi singur.
În plus, sunt însurați, sunt înșelători, mă înțelegi?
Nu mă mai privi!
Ce trebuie să fac?
N-am auzit!
Fă-mi o cafea, da?
De ce mi-ai cerut buletinul prima oară?
Sunt polițist.
Gara e prima etapă, înțelegi?
După aia, trebuie să te duci la ei.
Să afli mai multe. Dă-mi aia, e deja târziu.
Du asta alături!
Îi vom vizita și ne vom prosti puțin, da?
Nu-i nimic, haide!
Lasă-l în pace!
Dacă nu ești bărbierit, nu-mi place.
Au!
Oprește-te!
- Haide! - Oribil, e peste tot!
Ești chipeș acum.
Privește!
Nu râzi niciodată?
Haide! Voi fi acolo, mă țin după tine.
Dacă te supără, le spun eu unde să se ducă.
Nu mori dacă te ating o dată.
Dacă vor să-ți facă cadouri, nu refuza.
Când merg la ei?
Mai târziu. Acum te duci la hotel.
Și iei doar de-ăia bătrâni.
Înțelegi?
O s-o faci?
Mă asculți? Te urmăresc și intru după aia.
- Înțelegi? - Da! Înțeleg!
Te urmăresc și după aia vii.
- Ce? - Nu, tu te ții după mine și apari.
Da! O fac.
Câți ani crezi că am?
Nu știu.
Sunteți bătrân.
Exagerezi, nu sunt bătrân.
Scuze, n-am observat.
Ai mâncat?
Nu.
Nu mi-e foame.
Fumez prea mult, ar trebui să mă las.
Nu fumezi, nu?
Nu.
Locuiesc în apropiere, am mașină.
Nu la dvs.
Bine, pa!
Stați! Nu la dvs.
Hai la un hotel! 200 de franci.
Fac de toate.
- Cum adică? - Hai la un hotel.
Ei? 200 de franci.
Chiar ești singur?
Da.
Două sute de franci.
Hai, atunci!
E cineva aici?
- Putem lua o cameră? - Pentru doi?
Stați o noapte?
- E major? - Da, evident.
Nu cred că va dura mult. 68 de franci.
Nu vom murdări patul.
Primul etaj.
Ce dracu' faci? S-a întâmplat ceva?
Haide, sunt gata!
Ce e? Ți-e rău?
Ți-e rău?
Vino! Sărută-mă!
Hai să stingem lumina.
De ce? Lumina nu te excită?
Ce faci? Aprinde-o!
Nu merge! Ce faci? Dezbracă-te!
Dă-mi banii!
Îți dau 50 de franci în plus dacă vii. Haide!
- Ce? - Aprinde lumina.
Ai auzit asta? Vine cineva.
- Cine? - Am auzit pe cineva.
Vine cineva.
- Da, e cineva aici. - Cine e?
Da, îl aud.
Haide!
Vino!
Să fii sigur
- …că vine acum! - Ajunge! Dezbracă-te!
Mă doar burta, o să fac pe tine.
Ce te-a apucat?
Vino!
- Lasă-mă! Vine! - Țipă cât vrei, nu te aude nimeni.
Haide!
Hai! Ajunge!
Ești drăguț.
Sărută-mă!
Ce te-a apucat?
Ce ai?
Dă-mi cheia!
Arată-mi scula!
Pierzi vremea, nu e acolo.
N-atinge aia!
Hai! Fă ce vrei!
Fă ce vrei, asta e!
Ești mulțumit?
Dă-mi cheia!
Arată-mi scula!
Vino! Ți-o sug!
Unde e cheia?
- Unde e? - Aici.
Dă-mi bani, am fost înșelat! Dă-mi tot ce ai!
- Ai înnebunit? - Repede!
Nu țipa așa de tare!
- N-am timp! 200 de franci. - N-am!
- N-ar trebui să rămâi dator. - Ai banii! Te implor să mi-i dai!
- Dă-mi bani acum! 200 de franci! - Mai încet! Stai!
Haide, repede!
Te avertizez că e ultima oară.
- Dă-mi-i! - Vezi să nu afle tatăl tău!
Da, știu! Unde dracu' ascunzi banii?
- Unde dracu' sunt? - Vorbești prea tare, o să iasă.
Am nevoie…
Vreau 200, la naiba!
Suntem fericiți împreună. De ce ne deranjezi?
Nu sunt 200 de franci aici!
Nu sunt 200 de franci! Rahat!
Haide! Repede!
Ce dracu' faci?
Sunt banii de mâncare! Vorbesc cu el mai târziu.
El nu e aici.
- E sărac, nu? - Cine?
Jean. E cam sărac.
Ai fost cu el?
Nu l-am văzut. Dar am banii pentru el.
Banii pe care trebuia să-i împărțim, deci așa vom face.
De unde îi ai?
De la un tip. I-am spart fața.
Vrei cafea?
Unde ai fost?
N-ai dormit?
Ba da, puțin.
Culcă-te, dacă vrei.
El unde e?
Nu stă numai acasă. A plecat.
N-are sens să-l aștepți.
Nu vine când îl aștepți.
Păstrează banii, i-i dai tu.
- Tu unde lucrezi? - În apropiere.
Am noroc cu transportul.
Îl cunoști de mult?
Dar tu?
Unde l-ai întâlnit?
Pe stradă.
A zis că la gară.
Pe strada din fața gării.
Mi-a dat ceva de băut, mi-am julit capul și am venit aici.
Nu ți-a cerut nimic?
Nu mi-a cerut nimic.
Îl iubești?
În afară de mine, nu cred că ar mai face-o cineva.
Întinde-te!
Culcă-te!
Am avut un prieten.
Un coleg de clasă.
Era fiul unui director de închisoare.
Mergeam des pe-acolo.
Avea bare în camera lui.
Lasă-te pe spate!
Nu mai suntem prieteni. S-au mutat.
Nu ne-am mai văzut. Ne-am mai scris puțin.
Apoi s-a oprit.
Nu mai merita.
Ba merita.
Așa e mereu.
Jean?
CURSA DE 24 DE ORE DE LA LEMANS
E vreun cur înăuntru?
Cum adică, vreun cur?
Cară-te, nemernicule!
Lucrezi aici?
Cum se intră? Caut un prieten care își face veacul pe aici.
Uite! Am bani!
Nu ți-am cerut nimic.
- Privește! - Nu vreau banii tăi!
Pune-i în buzunar!
N-ai ce căuta aici.
E frumoasă, nu?
E soția mea. Crezi că e drăguță?
Știu, e o muncă penibilă și dificilă.
Tot aici ești?
Cară-te!
Ea n-are nimic de-a face cu toate astea. Își face doar meseria.
- Ți-am zis să nu stai aici! - Pleacă!
Caut un prieten. Jean!
De ce? Vrei să privești?
Îl cunoașteți pe Jean?
Da?
Lasă-mă în pace! N-am timp! Mă grăbesc.
Am treabă!
Te-ai schimbat!
- Lasă-mă în pace! - Te-ai schimbat!
- Am treabă! - Nu așa ai tu freza…
Ce s-a întâmplat cu tine?
Mașină nouă? Mișto!
Adevărat! Având în vedere cât sunt taxele azi, e un lux.
Uită-te la mine!
Sunt făcut pentru viață de aristocrat.
Cu toate astea, trebuie să trăiesc cu nimicuri ca tine.
Nu te supăra! Nu mă refeream la tine.
Mă refeream la unii.
Nu știu. Alți oameni.
- Cine? - El, de exemplu!
Vrei să-ți spun? Vorbesc despre Jean.
Era diferit când l-am cunoscut.
A îmbătrânit urât. S-a îngrășat.
Așa e! N-ai observat.
Unde e?
Aș fi vrut…
să te văd în seara asta, dar sunt de gardă.
Poate într-o zi…
O întâlnire?
E deasupra unui restaurant superb. Îți voi spune ceva,
îmi place să trăiesc modest.
Stai! Spune-mi unde e el!
Ai putea să mă prezinți părinților, fac mereu o impresie bună.
- Rămâne joi? - Nu.
Știu că e cam departe,
dar e un exercițiu bun.
Hainele alea nu te prind deloc.
Un bilet dus spre Frankfurt!
Prin Paris, 467.
Nu e de ajuns. 467.
Nu e suficient?
Mă așteaptă sora mea acolo.
Nu e de ajuns.
Ascultați-mă! Mă așteaptă sora mea acolo.
- Putem rezolva cumva… - Scuze!
Un bilet spre Valence, vă rog!
Mă culc cu tine pe 100 de franci.
Dar eu nu vreau să mă culc cu tine.
Nu vreau.
Serios?
Cum vrei.
Sunt amorez desăvârșit.
Am 50 de franci la mine. Ți-i dau pentru un sărut.
Un sărut.
Sau, nu știu,
mergem la o plimbare.
Facem o plimbare.
- Ești de aici? - Nu, din Paris.
Știți cât e ceasul?
Nu.
Câți ani ai?
- Douăzeci. Tu? - Și eu.
- Nu. - Ba da.
Ba da!
Locuiești cu părinții?
Nu, stau cu un tip acasă la o fată. Dormim împreună.
- Și părinții tăi? - Sunt morți.
Ți-e teamă?
De ce ți-e teamă?
Ce faceți?
Cărați-vă!
Hai! Cărați-vă!
Cui îi pasă?
Cum adică? Cui îi pasă dacă e lume împrejur?
- Mi-e foame. - Ticălosule!
Ai dinți minunați.
Trebuie să plec acum.
Stai! Merg cu tine.
Nu pot ieși pe aici. Trebuie să ieșim prin lateral.
- Eu ies pe aici. - Dar nu mai ai bani.
Ia ăștia!
Tu ce vei face?
Mă duc să mănânc.
Ce faceți?
Nimic. Nu facem nimic.
Închide ușa!
Ce sărbătoriți?
Nimic.
E zi liberă, petrecem timp împreună.
Așază-te!
Nu te-ntinde!
Noi nu te întrebăm ce ai făcut sau pe unde ai fost.
Te-am putea întreba.
- Dați-i drumul! - Nu merită.
Ba da!
- Vă spun eu. - Hai să vorbim despre altceva!
Tu și aventurile tale n-aveți haz.
Acum, dacă nu te superi,
ușa e în spatele tău.
- Întâlnirea mea! - Acolo mă îndrept!
Nu e pe aici!
Te-am văzut! Ai schimbat direcția!
Lasă-mă dracu' în pace!
De ce îmi vorbești așa? Am vrut să te scot de acolo.
Haide! Urcă!
- Lasă-mă în pace! - În pace?
Tu crezi că eu mi-am găsit pacea?
Aveam întâlnire! Suntem meniți unul celuilalt!
Dar nu aici, nu în cartierul ăsta. Am rezervat o masă!
Mai încet, nu sunt tânăr, ca tine!
Te-aș putea face fericit acum!
Imediat!
Trebuie doar să vii după mine.
Știu ce ți-ar plăcea.
Știu ce te-ar face fericit.
Plăcerea ta e durerea mea.
Unde mergem?
Nu te îngrijora, mergem la mine.
Dar facem un mic ocol înainte.
Vezi?
Ascultă!
Vezi, aici sunt cupluri.
Cupluri normale.
Ascultă!
Îmi place să stau aici și să ascult.
Asta e surpriza?
Ce surpriză? Nu e nicio surpriză.
M-a luat valul, atât.
Nu mai e o vilă, e un depozit.
Nu știu cum să refuz.
De când m-a părăsit soția, nu mai găsesc nimic.
Vezi semnul ăsta de aici?
Eram eu în 1930.
Și aici era fratele meu.
Jean?
Da?
M-am săturat de voi doi!
Așază-te aici!
Uite! El e acolo.
L-ai vrut pe el, iată-l!
N-arată prea bine, nu?
Când dă de greu, mereu vine acasă la mine.
Asta e.
Cum adică, asta e?
E momentul.
Ce moment?
Să pleci.
Serios? Mi se părea…
Ce?
Lucrurile nu merg mereu la fel.
Nu poți pur și simplu să dai din degete.
Am impresia…
că trăiesc aceleași întâmplări
în același loc, în același moment.
Chiar și așa, e tulburător.
Nu crezi?
Știu că n-am memorie.
Da, știu.
Oricum, voi suna pe cineva în SUA.
Ai auzit ce a zis?
Să mergem!
Sună-i pe ăia din SUA!
Dacă ar fi doar cei din SUA…
Bine. Hai să mergem!
- Haide! Grăbește-te! - Exact.
Vă las singuri.
Sigur aveți multe să vă spuneți. Nu?
Haide!
Te dezgust?
- E pentru el? - Nu, e pentru mine.
Vreau să fac asta.
Lasă-te pe spate!
Da?
Îmi pare rău!
Nu vă aud.
Mă scuzați!
Da.
Vă rog!
Ce oră e la New York?
Mulțumesc!
Da.
Nu! Nu mă atinge!
Închide ochii!
Da.
Știu. Bine.
Ajunge!
Oprește-te!
Nu face asta!
Munca ta trebuie plătită. Dar doar atât am!
- Atât? Nu-i de ajuns. - Cum nu?
- N-am văzut nimic! - Încalță-te la loc!
Am zis că nu-i suficient!
Te-am plătit mai bine decât la celelalte mici acțiuni.
Ești „armăsar” acum, chiar și acasă la polițiști.
Nu vreau să vă mai văd, sunteți amândoi scârboși!
Nu la asta mă refer!
Ridică mâna și bag-o în buzunar
ca să scoți banii ăia nenorociți. Altfel…
Altfel ce?
Nu mă sperii.
Nici tu, nici puștiul tău. Câtor copii
ai mai făcut asta? Pe câți ai mai tras în piept în șase luni?
Toate pentru amuzamentul tău.
Pentru bani, uită-te la mutra ta.
Bucățele de carne neglijate!
Ți-am zis că nu ne atingem! Cine te-a pus să-l aduci aici?
Nu ne-am atins! Nu!
Nu ne-am atins, ai înțeles?
Nu e precum ceilalți! Ai înțeles, poponar bătrân?
Erai mai delicat înainte, și cu vorbele, și cu acțiunile.
Și cu acțiunile!
Ai uitat ceva aici!
Nemernicule!
Vreau jumătate din bani.
Stai! Ești nebun?
Acum avem bani, putem face multe cu ei.
Uite orfelinatul.
N-am fost acolo, am fost la internatul de vizavi.
Cum aveam ocazia, cum fugeam de acolo.
Căutam țigări
și săream peste zid.
Aruncam cu țigări în ei.
De ce te-ai prefăcut?
Cum să mă prefac?
Încetează!
De ce te-ai prefăcut la Bosmans?
Mai lasă-mă!
Și prietenul tău?
Băiatul gardianului?
Ce ai făcut cu el?
Cum era?
Nu mai știu, am uitat.
Și atunci, ce-ți mai amintești?
- Ți-ai dat drumul? - Da.
Și atunci?
Cum ai făcut?
Vezi? Nu ți-ai dat drumul.
- Lăsați-mă! - Cară-te, nenorocitule!
Nu face nimic rău!
- Nemernicule! - Cară-te!
Pleacă de aici!
Pleacă de aici! Nenorocitule!
- N-ai dreptul să-l lovești așa. - Lasă-mă!
E un nemernic.
Da, dar nu deranjează pe nimeni.
Te-am mințit zilele trecute.
Te-am mințit.
Ea e o curvă.
S-ar culca și cu tine.
Cine?
- Cine? - Ea!
O așteptam pe ea.
Încă…
E bine și să aștept.
Dar e insuportabil să fiu dat afară.
Să fie atentă,
n-ar trebui să mă împingă la limită.
Ea nu-mi face jocul.
E evident.
- Nu-mi face jocul. - Atunci nu mai sta aici.
Lasă-mă în pace!
N-ai iubit în viața ta!
- Nu știi ce e aia dragoste. - Ba da.
- Ea m-a apărat. - Da.
Ceilalți sunt de vină.
Ceilalți nu vor…
Ce faci?
Lasă-l în pace! De ce-l lovești?
Ce ți-a făcut?
De ce-ți pasă? Hai înăuntru!
Pot să te sărut?
Ce te-a apucat?
Dobitoc!
Ce-ai zis?
Ticălosule! Cară-te, nenorocitule!
Ticălosule!
Hai să încetăm, da?
Stai, Jean! Stai!
Polițistul cu slujba călduță…
Ce e cu tablourile, mobila, covoarele și toate alea?
Ce e cu ele?
Ascultă!
Le găsesc eu, mergem înapoi.
- Unde? - La apartamente.
Am destule apartamente, trebuie doar să ajungem acolo.
- Haide! - Altă dată!
Nu, acum!
Nu vreau să mergem.
Te avertizez. Ai călcat strâng, te scot din combinație!
Nu ne mai vedem vreodată.
Jean!
Ne vom vedea, pentru că voi face tot ce vrei.
Unde e lista ta?
N-avem nevoie de listă.
Am o adresă. O știu pe de rost.
- Când? - Oricând.
Chiar acum.
Repede!
Haide!
Fă-o repede!
Repede!
Jean?
Nu e aici.
Cred că astea sunt ale tale.
Erau pe canapea.
Poftim!
Stai!
Poți să-i dai astea înapoi.
Sunt ale lui.
Spune-i că n-are sens să se mai întoarcă.
Îi spui asta?
E o tâmpenie, aveam o valiză plină de rochii
și am aruncat-o.
Puteai să le iei tu.
Ai întârziat.
Hai, grăbește-te!
Suntem la masă.
Sora ta s-a întors, dacă n-ai observat.
Eu le-am pus acolo.
Au venit niște polițiști aici.
Se vor întoarce.
Bănuiesc că au făcut copie.
Altfel nu le dădeau înapoi.
Deci…
De unde sunt hainele alea?
Bună ziua!
Vii și tu pe-aici?
Vezi tu, asta nu-i treaba mea.
Dar de ce să nu-i ajut?
Ieri seară,
credeam că vii și tu.
Dar n-ai venit.
Mă întrebam cum o duci.
Pari foarte calm.
Ce se întâmplă?
Absolut nimic.
Am fost la tine acasă.
Nu mai locuiesc acolo acum.
Ultima oară când ne-am văzut…
Trebuie să faci unele lucruri pentru a le putea regreta mai târziu,
să-ți reproșezi.
Bicicleta mea e tot afară?
Aia de acolo…
A zis că nu trebuie să-l împingi la limită.
Da. Nu va ajunge departe.
Da, mi-a spus asta.
Vino!
Aici e liniște și pace.
Stai aici cât vrei.
Ți-l aduc eu.
Dar să nu-l dai nimănui.
Privește-l cum doarme,
întins pe burtă.
Îl poți avea,
încearcă să nu-l trezești.
Doarme tare adânc.
Ascultă!
Ascultă-i respirația!
Du-te!
Du-te și ia-l!
Posedă-l!
Dar delicat. Și, mai ales, nu-l trezi.
Are nevoie de somn.
Nu mai știe cum să doarmă fără pastile.
Du-te!
Hai! Du-te!
Dar nu.
Nu voi privi.
Hai! Du-te!
Haide!
Subtitrarea: Ion Popescu