Downloaded from YTS.MX
Official YIFY movies site: YTS.MX
Nem fog menni. Nem fog beférni minden ebbe a bőröndbe. Ki fog szakadni!
Lecserélem egy nagyobbra.
Nem kellett volna kagylót ennem.
Mondtam én.
A paprika bent maradt?
Nem.
Micsoda egy ebéd!
- A te ötleted volt. - Megünnepeltük az utazást!
Eredetileg az én ötletem volt. De lehet ünnepelni egy távozást?
Ő meg ki sem nyitotta a száját, csak amikor evett.
Mint a másik is. Ki engedi a vizet?
Mit csinálsz?
- Semmit. - Semmit? Mi az?
- Mi az? - A bőröndöm.
Ne nevettess!
Rajta! Pakold ki!
Így is túlságosan megtömted.
A gobelin!
Miért is csináltam? Nem is tudtam, jók lesznek-e a színei.
Már mondtam, hogy nem kérem.
Ronda. Amint átlépem a határt, kidobom.
El fogunk késni. Nem mintha számítana.
Gyere, Henri!
Sietnünk kell.
- Írsz majd? - Rögtön két levelet is! Menj már!
- Nem fogsz írni? - Mit írnék?
Nem tudom.
Idő van, mennünk kell!
- Tudom a címed, szóval… - Hülye vagy.
Neked nem jut ott ágy. Nem beszéled a nyelvet. Láb alatt lennél.
Tessék!
Apádnak ne szólj róla!
Mikor megy a vonat?
Mondtam, hogy van időnk.
Ne beszélj butaságokat!
Henri!
Hármas peron!
Henri! Jacqueline, siess már!
Onnan megy, mondtam!
- Tudtam! - Ne kiabálj!
Jobb korán kiérni, mint késni.
21:37-kor! Addig van még egy óra!
Egy egész óra! Nevetséges!
Ez a sok ember mit csinál?
Biztos voltam abban, hogy igazam van.
Elnézést, uram, átülne máshová? Itt van az egész családom,
a lányom elutazik, szeretnénk együtt lenni. Elszámoltuk az időt.
Ha ehetnénk valamit, még jobb lenne.
Elnézést, nem cserélhetnénk helyet? A fiam ott áll.
Köszönöm, uram.
Henri!
Henri, gyere, ülj le!
De…
Most meg hova mész? Henri!
- Tényleg? - Aha.
Hé, törpe! Mit bámulsz?
Keresel valamit?
Szomjas vagy?
- Igen. - Hideget?
Igen.
Nincs nálam elég.
Fizetem én.
Tessék! Szénsavas.
Hagyj nekem is!
- Mennünk kell, hol voltál? - Hallgass!
Mit mond?
- Ez a te vonatod. Nem hallottad? - Nem.
Ön hallotta, asszonyom?
- Igen. - Elmondaná, mit mondott?
Mindjárt megismétli.
A 21:37-es
Tarasconon át Párizsba közlekedő vonat a hármas peronhoz
hatvan percet késik.
Hatvan perc az egy óra. Miért nem azt mondják?
Akkor együk meg a szendvicset!
- Még ennél a mai trakta után? Elképesztő! - Mindig éhes vagyok.
Tessék!
Azt add oda apádnak!
Nem vagy vicces.
Kopj le, ne maradj itt!
Te vagy az? Mit keresel itt?
Mit bámulsz?
Mit akarsz?
Várj egy kicsit!
Hol vannak az irataid? Van személyid? Gyerünk!
Gyorsan!
Gyerünk!
Henri. Milyen Henri?
Hogy kell ezt kiejteni?
Borowiecki?
Nem láttalak még errefelé. Új vagy?
Segíts! Nekem begörcsölt a lábam.
Segíts nekem! Verd meg!
Rúgj bele! Rajta!
Rajta! Csináld!
Mondom, hogy rúgj bele!
Ez a szemét azt szereti. Gyerünk, rúgd fejbe!
Rajta, rúgd meg! Rúgj!
Csináld, vagy csinálom én!
Ürítsd ki a zsebeit!
Nyúlj be a zsebébe!
A nadrágzsebébe! A kabátzsebét már megnéztem.
Rajta! Van pénz a zsebében.
Rajta, csináld! Lassan.
Lassan! Rajta!
Csináld! Gyerünk!
Adja azt vissza!
Adja vissza!
Tudtad, mennyi idő van.
Már elment a testvéred.
Hol jártál?
Nem kapott ülőhelyet, de kibírja.
Ölelést küld.
Csak azt mondom, amit mondott.
Tudod, mit csinál apád?
Lefeküdt aludni.
Ez a szomszéd fia?
Jaj, megint megállt.
Hány óra van?
Tessék? Nem tudom. Éjfél.
Nem kedves az a fiú. Veled szóba áll?
Ma még nem is fürödtél.
Unod magad?
Nem.
Kinyitom az ablakot.
Mi is elmehetnénk. Ez igazából nem pénzkérdés.
De hová? Apád nem szereti a tengert.
Nem tudom, mit szeret.
Olyan, mint egy morgós medve. Nem bírja, ha emberek között van.
Te elmehetsz, fiatal vagy. Vannak szervezetek.
Vannak prospektusok. Be lehet lépni. Fiatalokkal lennél, mint a testvéred.
Nem akarok elköltözni.
Elmegyek.
Hova mész?
Nem tudom.
Nem tudom, csak el.
Elmegyek.
Ne csapj zajt! Sosem tudom, mikor alszik apád.
Van tüze?
Tüze.
Ne maradjon ott, ne legyen hülye!
Hasznos egy étterem, nem?
A feleségem elhagyott.
De tudja, a főzés…
Azért nem jövök mindennap.
Inkább csak vacsorára időnként.
Miért néz így?
Tessék!
Mutatok fotót a gyerekeimről.
Ó, de borzalmas!
Nézze! Egy kunyhó. Egy pálmafa.
Afrika. Ez egy régi kép.
Nézze! Hát igen.
Nincs is rajta ember.
Ostoba fotó, nem én készítettem.
Ki sem tudom dobni.
Pedig könnyű lenne.
- Mit csinált Afrikában? - Tessék?
Mit csinált Afrikában?
Nem nehéz odamenni.
Magát is elvihetném.
Csak oltás kell tífusz és sárgaláz ellen,
és klorokint kell szedni két hétig mindennap az indulás előtt.
Nálam van is. Kér?
- Még mindig van nálam. - Nem, köszönöm.
Szerencsére eszembe juttatta.
Az a srác, akivel volt a múltkor…
Elnézést, doktor úr, zárunk.
Elnézést!
Á, szóval magával volt!
Viszontlátásra, Bosmans úr!
Az a srác a múltkor…
Jean. Úgy hívják, hogy Jean.
Most örül? Örül, ugye?
Ezt már kérdeztem magától.
Biztosan élvezi a szenvedést, mert különben
a boldogság…
Gondolom, most megvárja őt.
Kitűnő ötlet. Várja hát! Várja csak!
Elnézést, uram, bocsánat.
Te mindig láb alatt vagy!
Na? Mi van?
- Mit akarsz? - Hagyj békén!
- Új fiú? - Velem van.
Helyes. Mennyit kérsz érte?
- Nem tudom odaadni. - Miért?
Nem akarom. Ő az öcsém.
Mi ütött ma beléd?
Az egy seggfej.
Én is seggfej vagyok.
Ezt magammal hordom.
Úgyhogy be fog köpni.
Menj inkább aludni!
Elkések, mennem kell.
Hova?
Hé! Hova?
Mit csinálsz?
Nem fogom neked elmondani. Kereskedő vagyok.
Szóval üzletelsz?
Nem.
Akkor lopsz? Ez a helyzet? Lopsz?
Ha úgy tetszik.
Fogd ezt meg!
Adj egy frankot!
Kopj le!
Kösz.
Te jössz.
Még egyszer. Egy frank.
Ez egy igazi férfi!
- Menjünk! - Nem vagy túl erős.
Várj, kezdjük elölről!
Meg kell csinálnia.
Most már ideges!
Hajrá!
Hatszáz!
Menni akarsz valahová? Mi?
Gyere akkor, menjünk!
Van egy hely, ahová gyakran járok. Elviszlek, ha akarod.
Mi bajod?
- Mi bajod? - Semmi.
De. Nem szabad odamennünk.
Nem neked való.
Hülyeségeket beszéltem.
Vicc volt, de nem volt vicces.
Hülyeség. Nem viszlek oda.
Gyere, együtt leszünk, nálam.
Gyere!
Már lefeküdtem.
Gyere! Ő Elisabeth.
Erre.
Tessék! Lásd el!
Mi ütött beléd? Ki ez?
Honnan ismered?
Ezt meg hogy szerezted?
- Van valami enni? - Tessék!
- Van, a hűtőben. - Arra!
Tessék, a kazetta!
- Elmenjek? - Hagyjál már!
A tévét elfelejtettem.
Nem, ő nem.
Ő nem.
Ő gyerek még.
A pályaudvaron találtam rá, ennyi.
Nem kérek tőle semmit.
Csak elhoztam ide. Alhat valamelyik sarokban.
Nem kérek tőle semmit. Semmit.
Alhat velünk.
Akarod, hogy velünk aludjon?
Akarsz itt aludni?
Gyerünk! Alvás!
Kába kicsit a fejsérülése miatt.
Holnap már jobb lesz.
Nem vetkőzöl le?
Nem, így jó lesz, köszönöm.
Már idehozod őket?
Ki nem szarja le? Maradhat itt, nem?
Elfelejtetted a születésnapomat.
- Negyedikén volt? - Nem, hatodikán.
Két napja.
Miért mondod ezt most?
Csak úgy.
Egyébként sem voltál itt.
Mindenki elfelejtette.
Minden hónapban megünnepeljük majd!
Minden hónap negyedikén.
Egy évig.
Nem.
Nem. Ma nem. Amikor ő itt van.
Ő alszik.
Nem hinném.
Gyere ide!
Szeretkeztetek éjszaka?
Mit bámulsz?
Nem akarsz aludni velem?
Na! Gyere már!
Jó lesz ám.
Talán te ezt mondanád.
Ezért bámulsz.
Nem értem.
Hát… hogy higgyek neked?
Nem is ismerlek.
Velem kellett volna aludnod.
Utálom, ha néznek, ha alszom.
- Nem néztelek. - De igen.
Bizonyítsd be!
Tessék?
Mit bizonyítsak be?
Bíznom kell benned, érted?
Vertek már át.
Esküszöm, nem néztelek!
Leszarom! Nem arról beszélek.
Nézhetsz, ha akarsz.
Én…
Odaadom neked a késemet.
Bizonyítékként.
Ez volt az első késem.
Tessék! Vedd el!
Neked adom.
El van törve.
Csak a nyele. Meg lehet ragasztani.
És te?
Te mit adsz nekem?
Tessék? Nem tudom. Nincs nálam semmi, amit adhatnék.
Nem kell csinálnod semmit. Nem kérek tőled semmit. Megmutatom.
A pályaudvar, az könnyű.
Az megy magától, nem kell csinálni semmit. Ott leszek, követlek.
Miről beszélsz?
Nincs időnk. Mondok neked valamit.
Azt, aki pénzt ad neked, bárki legyen is az,
azt gyűlölnöd kell. Gyűlölnöd, érted?
A gyűlölet az első szabály.
Csak az menthet meg.
De miről beszélsz?
De neked nem lesz rá szükséged. A gyűlöletre. Mert én megyek be először.
Én mentelek majd meg.
Sosem leszel egyedül.
Ráadásul mind nős, mind félrelép, érted? Ne bámulj már!
De mit kell tennem?
Nem hallak!
Főznél nekem kávét? Mi?
Miért kérted el a személyimet?
Zsaru vagyok.
A pályaudvar az első lépés, érted?
Utána el kell menni hozzájuk.
Több infót szerezni. Add ide, máris késő van.
Tessék, ezt vidd a szomszédba!
Meglátogatjuk őket, bohóckodunk kicsit, jó?
Semmi gond. Gyere!
Hagyd!
Nem borotválkoztál, az nem tetszik.
Hé, hagyd abba!
- Na! - Undorító, mindenhol járt már!
Most már szép vagy. Nézd!
Nem szoktál nevetni? Gyere! Megyek majd utánad.
Ha bántanak, elküldöm őket a francba.
Pár simogatás nem öl meg.
Ha ajándékot akarnak adni, fogadd el!
- Mikor megyek hozzájuk? - Később. Most szállodába mész.
És csak öregeket vigyél fel!
Hallod? Mi? Meg tudod csinálni? Hallod, amit mondok? Én megyek utánad.
- Érted? - Igen! Értem!
Követlek, aztán jössz.
- Tessék? - Nem, te követsz engem.
Igen, ez az, igen. Megcsinálom.
Hány évesnek néz?
Nem tudom.
Öregnek.
Az túlzás, nem vagyok öreg.
Elnézést, nem vettem észre.
Vacsorázott már?
Nem.
De nem vagyok éhes.
Túl sokat dohányzom, le kellene szoknom.
- Remélem, nem dohányzik. - Nem.
A közelben lakom, van kocsim.
- Nem, oda nem. - Akkor viszlát!
Várjon! Ne magához.
Menjünk egy szállodába! Kétszáz frank. Mindent csinálok.
- Az mit jelent? - Menjünk a szállodába!
Na? Kétszáz frank.
Tényleg egyedül van?
Persze.
Kétszáz frank.
Menjünk!
Van itt valaki?
- Kaphatunk egy szobát? - Két főre?
Egy éjszakára?
- Nagykorú? - Igen, hogyne.
Gondolom, nem tart majd sokáig. Hatvannyolc frank.
Nem koszoljuk össze.
Első emelet.
Mi a fenét csinálsz? Baj van?
Gyere, kész vagyok!
Mi az, rosszul vagy?
Rosszul vagy?
Gyere, csókolj meg!
Kapcsoljuk le a lámpát!
Minek? Téged nem izgat fel a fény?
Mit van? Kapcsold fel!
Nem működik. Vetkőzz már!
A pénz?
Ötven frankkal többet adok, ha te is elmész. Gyere!
- Mi? - Kapcsold fel a lámpát!
Hallja? Jön valaki.
- Ki? - Hallottam valakit.
- Jön valaki. - Ki?
- Igen, van ott valaki. - Kicsoda?
Igen, hallom.
Gyere már!
Gyere!
- Higgye csak el, jön! - Ebből elég, vetkőzz!
Fáj a hasam, szarni fogok!
Mi bajod van?
Gyere már!
- Hagyjon békén! Jön! - Kiabálhatsz, itt nem hall senki.
Gyerünk már!
Gyerünk! Elég legyen ebből!
Szép vagy.
Csókolj meg!
Mi bajod van neked?
Kérem a kulcsot!
Mutasd a farkad!
Ne húzd az időt, nincs ott.
- Ne nyúlj hozzá! - Na, csináld!
Csináld, tessék!
- Most örülsz? - A kulcsot!
Mutasd a farkad!
Gyere ide, leszoplak.
Hol van a kulcs?
- Hol van? Hol? - Itt.
Pénz kell, átvertek. Adj, amennyid csak van!
- Megőrültél? - Gyorsan!
Ne kiabálj!
- Nincs időm. Kétszáz frank. - Nincs!
- Nem szabad adósságba keveredned! - Könyörgök, adj pénzt!
- Most kell a pénz, 200 frank! - Halkabban már! Várj!
Gyorsabban már!
Várj! Figyelmeztetlek, ez az utolsó.
- Add ide! - Apád nem tudhat róla.
Tudom. Hol a fenében van a pénz?
- Hol a fenében van? - Túl hangos vagy, ki fog jönni!
Kell… kell 200 frank, a fenébe is!
Mi boldogok vagyunk. Miért zavarsz minket?
De ez nincs 200 frank!
Ez nincs 200 frank, a fenébe!
Gyorsan, siess már!
Mit szarakodsz?
Vidd el a kosztpénzt! Majd beszélek vele.
Nincs itt.
- Szegény fickó, mi? - Ki?
Jean. Jean, nincs pénze.
Vele voltál?
Nem, nem találkoztunk, de hoztam neki pénzt.
Amit elosztunk, úgyhogy elosztjuk.
Honnan van az?
Egy pasastól. Képen töröltem.
Kérsz egy kávét?
Hol voltál?
Nem aludtál?
De, egy kicsit.
Feküdj le, ha akarsz.
Ő hol van?
Nincs itt mindig. Elment.
Nincs értelme várni rá.
Sosem akkor jön, amikor várod.
Tartsd meg a pénzt, majd odaadod neki.
- Te hol dolgozol? - Nem messze innen.
A közlekedés miatt szerencsés.
Őt régóta ismered?
Na és te?
Te hol ismerkedtél meg vele?
Az utcán.
Ő a pályaudvart mondta.
Az utcán a pályaudvar előtt.
Adott inni, megsérült a fejem, aztán idejöttünk.
Ott nem kért tőled semmit?
Nem kért tőlem semmit.
Szereted?
Nem hinném, hogy rajtam kívül bárki tudná szeretni.
Feküdj le rendesen!
Feküdj le!
Volt egy barátom.
Egy osztálytársam.
A börtönigazgató fia.
Gyakran jártunk oda.
A szobájában voltak rudak.
Feküdj le!
Már nem a barátom. Elköltöztek.
Már nem találkozunk. Egy darabig írtunk egymásnak.
Aztán már azt sem. Nem volt értelme.
De, volt értelme.
Ez mindig ilyen.
Jean!
LE MANS-I 24 ÓRÁS
Van odabent egy segg?
Hogy érted, hogy segg? Kopj le, csöves!
Itt dolgozik?
Hogy jutok be? Egy barátomat keresem, aki ide jár.
Van pénzem.
Nem kértem.
- Nézze! - Nekem nem kell a pénzed!
Tedd zsebre!
Te nem tartozol ide!
Szép, igaz?
Ő feleségem. Szép, ugye?
Tudod, hogy ez nagyon fárasztó és nehéz munka.
Még itt vagy?
Kopj le!
Neki ehhez semmi köze.
A munkáját végzi.
- Mondtam, hogy kopj le! - Tűnés!
Egy barátomat keresem. Jeant.
Mi az? Be akarsz nézni?
Jean. Ismeri Jeant?
Igen?
Hagyjon békén, nincs időm.
Egy csomó dolgom van.
Hogy megváltozott!
- Hagyjon békén! - Hogy megváltozott!
- Dolgom van. - Ez másik frizura…
Mi történt magával?
Új a verda? Szépséges.
Igaz. Ha az adó mértékét nézzük manapság, kész luxus.
Nézzen rám!
Én arisztokrata életre termettem.
Mégis egész nap szar alakokkal kell foglalkoznom.
Meg ne sértődjön nekem! Nem magára gondoltam.
Hanem néhány emberre.
Nem is tudom. Másokra.
- Kire? - Például rá!
Azt akarja, hogy elmondjam? Elmondom. Jeanról beszélek.
Amikor megismertem, még más volt. Rosszul öregedett. Meghízott.
Igen, igen. Maga nem vette észre.
Hol van?
Szerettem volna
találkozni magával ma este, de ügyelek.
Talán majd máskor.
Ez randevú?
Elsősorban egy kiváló étterem. Mondok én valamit:
szeretek szegényen élni.
Várjon! Mondja meg, hol van!
Mutasson be a szüleinek! Én mindenkire jó benyomást teszek.
- Akkor kedden? - Nem.
Tudom, messze van,
de nem árt a testmozgás.
Ezek a ruhák nem állnak jól magának.
Frankfurtba, csak oda.
Párizson át, 467.
Négyszázhatvanhét. Ez nem elég.
Nem elég?
Jó, de ott vár a nővérem.
Ez nem elég.
Nézze, oda kell mennem, vár a nővérem.
- Biztos van megoldás. - Bocs.
Egy jegyet kérek Valence-ba.
Száz frankért lefekszem veled.
De én nem akarok lefeküdni veled.
Nincs hozzá kedvem.
Tényleg?
Ahogy akarod.
Pedig jó vagyok az ágyban.
Figyelj, van nálam 50 frank, adok neked 50 frankot egy csókért.
Egy csókért.
Na?
Vagy nem is tudom,
sétáljunk egyet!
Sétáljunk! Na?
- Idevalósi vagy? - Nem, Párizsba.
Tudják, mennyi az idő?
Nem.
Hány éves vagy?
- Húsz. És te? - Én is.
Igen.
- A szüleiddel élsz? - Mi?
Nem, egy pasival egy lány lakásán. Együtt alszunk.
- A szüleid? - Meghaltak.
Félsz? Mi?
Mitől félsz?
Mit művelnek?
Takarodjanak innen!
Tűnés innen! Nyomás!
Kit érdekel?
Hogy érted? Kit érdekel, hogy van itt más itt? Teszek rá!
- Éhes vagyok. - Barom.
Szépek a fogaid.
Tényleg mennem kell.
Várj, elkísérlek.
Várj, én oda nem mehetek be. Menjünk az oldalsó ajtóhoz!
- Én itt megyek be. - De nem maradt pénzed.
Tessék, tedd ezt el!
- Te mit csinálsz? - Eszem valamit.
Mit csináltok?
Semmit. Nem csinálunk semmit.
Csukd be az ajtót!
Mit ünnepeltek?
Semmit.
Szünidő van, néha lehetünk kicsit együtt, nem?
Ülj le!
Ne ess túlzásba!
Látod, nem kérdezzük, mit csináltál, hol jártál.
Megkérdezhetnénk.
- Kérdezzétek! - Nincs értelme.
De igen, van.
- Válaszolok. - Beszéljünk másról!
Nem nevetek a történeteiden.
És most, ha nem bánod,
az ajtó ott van mögötted.
- A randim! - Oda megyek!
Nem arra van!
Láttam magát! Irányt váltott! Láttam!
Kopjon le rólam!
Hogy? Hogy mondhat ilyet nekem, amikor ki akartam rángatni ebből?
- Szálljon be! Gyorsan! - Hagyjon békén!
Békén? Én talán békében vagyok most?
Randevúnk volt ma estére! Találkoztunk volna!
De nem itt, nem ezen a környéken! Lefoglaltam az asztalt!
Lassítson, én nem vagyok olyan fiatal!
Boldoggá tudom tenni most azonnal!
Azonnal!
Csak jöjjön utánam!
Tudom, minek örülne.
Aminek örül, az megéri nekem.
Hova megyünk?
Ne féljen, elviszem hozzám.
De előbb teszünk egy kitérőt.
Látod?
Hallgasd!
Ezek párok.
Normális párok.
Hallgasd!
Szeretek itt lenni, és hallgatni ezt.
Ez a meglepetés?
Milyen meglepetés? Nincs meglepetés.
Csak elragadtattam magamat.
Nem villa ez már, hanem raktár.
Nem tudok nemet mondani.
Amióta a feleségem elment, semmit sem találok.
Látja ezt a kis jelzést itt?
Ez én voltam, 1930-ban.
Ez meg az öcsém.
Jean?
Igen?
Elegem van belőletek!
Maradjon itt!
Na tessék, itt van.
Ezt akarta, hát itt van.
Nem jól néz ki, igaz?
Ha baj van, mindig hozzám jön.
Tessék.
Mi van?
Idő van.
Mihez?
Elmenni.
Tényleg? Nekem úgy tűnt…
Hogyan?
A dolgok nem mindig ugyanúgy történnek.
Nem elég csak csettinteni.
Az a benyomásom…
hogy ugyanazt élem át,
ugyanabban a pillanatban, ugyanott.
Akárhogy is, elég felkavaró.
Nem gondolod?
Tudod, hogy nincs memóriám.
Igen, tudom.
Na, én telefonálok Amerikába.
Hallottad?
Menj csak!
Telefonálj Amerikába!
Bárcsak elég lenne telefonálni Amerikába!
Jól van, menj már!
- Na! Siess! - Úgy van.
Kettesben maradhattok.
Mi?
Nyilván van mit mondanotok egymásnak. Nem igaz?
Gyere!
Undorodsz tőlem?
- Ez neki van? - Nem, nekem.
Akarom ezt. Feküdj le!
Igen?
Igen.
Ó, elnézést kérek.
Nem hallom önt.
Elnézést!
Igen.
Kérem!
Hány óra van New Yorkban?
Köszönöm.
Igen.
Ne, ne érj hozzám!
Csukd be a szemed!
Igen.
Tudom. Jó.
Elég!
Hagyjátok abba!
Nem szabad ezt csinálni!
A munkád fizetséget érdemel. De csak ennyi van.
- Ennyi? Ez nem elég. - Hogyhogy?
- Nem is láttam semmit. - Vedd vissza a cipődet!
Mondom, hogy nem elég!
Jobban fizetek, mint a többi munkád.
Mert te most már csődör vagy, a zsaruknál is, ahogy látom.
Ne lássam többé egyikőtöket se, undorítók vagytok!
Nem erről beszélek.
Emeld fel a kezed, dugd be a zsebedbe, és vedd elő a rohadt pénzedet, különben…
Különben mi lesz?
Sosem estem hasra tőled.
Sem tőled, sem a fiútól. Hány fiú van,
akivel ezt csinálod? Hánnyal keféltél hat hónap alatt?
És élvezetből? Á, nem.
Hanem pénzért! Ha látnád a pofádat!
Elhanyagolt hús kívül és belül!
Mondtam, hogy nem értünk egymáshoz! Ki kérte, hogy hozd ide?
Nem értünk egymáshoz! Nem!
Nem értünk egymáshoz, érted? A fenébe is! Érted?
Ő nem olyan, mint a többiek. Felfogtad, vén buzi?
Korábban sokkal kedvesebb voltál hozzám, szavakkal és tettekkel egyaránt.
Tettekkel is!
Tessék! Valamit itt felejtettél!
Seggfej!
Kérem a pénz felét.
Meg vagy húzatva?
Most már van pénzünk, egy csomó mindent csinálhatunk.
Ez az árvaház.
Nem itt voltam, hanem a szomszédos internátusban.
Amint lehetett, leléptünk onnan.
Elmentünk csikket keresni.
Felmásztunk erre a falra.
Megdobáltuk őket cigivel.
- Miért játszottad meg magad? - Mikor?
Hagyd már!
Miért játszottad meg magad Bosmansnál?
Hagyjál már, légy szíves!
És a barátod?
A börtönigazgató fia?
Vele mit csináltatok?
Ő milyen volt?
Nem tudom, elfelejtettem.
Jó, de mire emlékszel?
- Volt, hogy elmentél? - Igen.
Na. Az hogy volt?
Látod? Nem is élveztél el.
- Hagyjanak! - Takarodj, szemétláda!
Hagyjátok már!
- Rohadék! - Takarodj!
Húzz el innen, tűnés!
Takarodj innen, te kis pöcs! Rohadék!
- Nem kellett volna megverni. - Hagyjál!
De egy seggfej.
Jó, de senkit sem zavar.
A múltkor hazudtam neked.
Hazudtam.
Az egy kurva.
- Még veled is elmenne, ha akarnád. - Ki?
- Kicsoda? - Hát ő!
Vártam rá.
Még mindig.
Várni nem rossz.
De hogy kidobnak, az elviselhetetlen.
Jobb lesz, ha vigyáz, nehogy teljesen kiakasszon.
Ő nem játszik.
Ez nyilvánvaló.
- Nem játszik. - Maradjon itt, ne menjen vissza!
Hagyjál már!
Hagyj békén!
Te sosem szerettél.
- Nem tudod, milyen az. - De, tudom.
- Ő megvédett engem. - Igen.
Nem, a többiek miatt van.
A többiek miatt.
A többiek nem akarják…
Mit csinálsz?
Hagyd békén, miért vered meg?
- Mit követett el? - Miért nem szarod le? Gyere, menjünk!
Megcsókolhatlak?
Mi bajod van?
- Pöcs. - Mit mondtál?
A kurva anyádat, húzz el innen!
Te rohadék!
Hagyjuk ezt abba, jó?
Várj, Jean! Várj!
- A zsaru a kényelmes állásával. - Mi?
Ott vannak a festmények, a bútorok, a szőnyegek!
Mi van velük?
Figyelj! Megkeresek mindent, visszamegyünk együtt.
- Hova? - A lakásokra.
Van elég lakásom, csak el kell menni valamelyikbe.
- Menjünk! - Majd máskor!
Nem, most!
Szeretnék odamenni. De figyelmeztetlek! Ha átversz, kidoblak.
Soha többé nem látsz.
Jean! Foglak még látni, mert mindent megteszek, amit kérsz.
Hol van a listád?
Nekem nem kell lista.
Van egy címem. Fejből tudom.
- Mikor? - Bármikor.
Azonnal.
Siess!
Gyerünk!
Gyorsabban!
Siess!
Jean?
Jean!
Nincs itt.
Azt hiszem, ez a tiéd. A fotelban volt.
Tessék!
Várj!
Ezt visszaadhatod neki.
Ez az övé.
Add át, hogy nem érdemes visszajönnie.
Átadod neki?
Hülyeség, mert volt egy ruhákkal teli bőröndöm.
Mindent kidobtam.
Hordhattad volna őket.
Elkéstél.
Gyere, siess!
Már asztalhoz ültünk.
Megjött a nővéred, ha nem látnád.
Azt én tettem oda.
Járt itt pár rendőr.
Vissza fognak jönni.
Gondolom, ezt lefénymásolták.
Különben nem adták volna vissza.
Szóval.
Honnan vannak azok a ruhák?
Jó napot!
Te is jársz ide?
Mint látod, ez nem az én munkahelyem.
De hát miért is ne segítenék kicsit?
Tegnap este
azt hittem, beugrasz majd.
De aztán nem ugrottál be.
Érdekelt, hogy vagy.
Nyugodtnak tűnsz.
Mi folyik itt?
Semmi az égvilágon.
Voltam magánál.
Most nem ott lakom.
Amikor utoljára találkoztunk…
Vannak dolgok, amiket meg kell tenni, hogy később
megbánhassuk, hogy haragudhassunk magunkra.
Kint van még a biciklim?
Ja, hogy az…
Azt mondta, ne akasszuk ki teljesen.
Igen. Nem megy messzire.
Igen, ezt mondta.
Gyere!
Itt nyugalom van.
Addig maradsz, ameddig akarsz.
Átadom neked.
Nem adom át csak úgy bárkinek.
Nézd,
hogyan alszik,
hason fekve.
A tiéd lehet.
Próbáld nem felébreszteni!
Olyan jól alszik.
Hallgasd!
Hallgasd a légzését!
Menj!
Menj, tedd magadévá!
Tedd magadévá!
De óvatosan! És a legfontosabb:
ne ébreszd fel!
Sokat kell aludnia.
Már nem tud tabletták nélkül aludni.
Menj!
Menj már!
Menj, menj már!
Nem.
Nem fogom nézni.
Menj már!
Menj!
A feliratot fordította: Dudik Annamária Éva