OSVÍCENÍ
POHOVOR
Zdravím. Mám domluvenu schůzku s panem Ullmanem.
Jmenuji se Jack Torrance.
Jeho kancelář je v prvních dveřích po levé straně.
Díky.
Pan Ullman?
Já jsem Jack Torrance.
Jen pojďte dál, Jacku.
- Velmi rád vás poznávám. - Také vás rád poznávám.
Toto je má sekretářka, Susie.
- Susie, těší mě. - Nezabloudil jste po cestě?
Vůbec ne. Cesta mi trvala tři a půl hodiny.
To je velmi dobrý čas.
Tak se posaďte, Jacku.
Udělejte si pohodlí.
Dal byste si kávu?
Pokud nějakou máte, nepohrdnu. Díky.
- Susie. - Zájisté.
A mohla byste požádat Billa Watsona, aby přišel?
Ano, jistě.
Mami?
Ano?
Vážně chceš celou zimu bydlet v tom hotelu?
Jistěže chci.
Bude to velká zábava.
Jo, asi jo.
Stejně si tady nemám s kým hrát.
Já vím. Vždycky chvíli trvá, než poznáš nové kamarády.
Jo, asi jo.
A co Tony?
Vsadím se, že ten se do hotelu těší.
Ne, netěším, paní Torrancová.
Ale no tak, Tony. Co to povídáš?
Já tam nechci.
A pročpak se ti tam nechce?
Prostě nechce.
Však počkej a uvidíš.
Všichni si to tam bezvadně užijeme.
Bille, seznam se s Jackem Torrancem.
Jak se máte, Bille?
- Rád vás poznávám. - Nápodobně.
Jen se posaď, Bille.
Jack by rád na letošní zimu převzal správu Vyhlídky.
Rád bych, abys jej tu provedl, až tady skončíme.
Dobře.
Jack je učitel.
Bývalý učitel.
A čím se živíte teď?
Teď jsem spisovatel.
Když jsem učil, měl jsem problémy vyjít s penězi.
Pak pro vás tato práce bude velká změna.
To je to, co hledám.
Naši lidé v Denveru Jacka velice doporučovali a já s nimi...
pro tentokrát souhlasím.
Takže, kde jsme to přestali?
Právě jsem vám chtěl říci,
že sezóna tu trvá od 15.května do 30.října.
Přes zimu až do dalšího května je zde přerušen provoz.
Mohu se zeptat, proč vlastně zavíráte?
Mně přijde, že zimní lyžování by tu bylo úžasné.
To by bylo. Jenže by to vyžadovalo obrovské náklady...
na stálé prohrnování silnice do Polomu.
Jedná se o čtyřicet kilometrů cest.
V zimě napadá přes šest metrů sněhu.
Není prostě ekomomicky únosné...
udržet tu silnici průjezdnou.
Když se to tu v roce 1907 začalo stavět,
zimní sporty ještě zdaleka nebyly v módě.
Tato lokalita byla zvolena právě pro svou odloučenost a přírodní scenérii.
Té je tu tedy více než dost.
Bezpochyby.
Řekli vám v Denveru něco bližšího o tom,
co tato práce obnáší?
Jen velmi povšechně.
Zima tu dokáže být neuvěřitelně krutá.
V podstatě jde o to umět předejít važným haváriím...
a znehodnocování objektu vlivem prostředí.
Což znamená především udržet v provozu kotel...
a pravidelně vytápět vybrané části hotelu,
dále opravovat následky havárií, pokud k nějakým dojde...
a vůbec provádět údržbu tak, aby přírodní živly nezískaly vrch.
To mi vyhovuje.
Technicky to není nijak náročná práce.
Jediná věc, na kterou je tu pořeba dát přes zimu pozor,
je ta ohromná izolace.
To je kupodivu přesně to, co hledám.
Zrovna začínám psát novou věc.
Pět měsíců klidu je přesně to, co chci.
To rád slyším, Jacku.
Protože pro některé lidi může...
samota...
a izolace...
znamenat sama o sobě problém.
To není můj případ.
A co vaše žena a syn? Myslíte, že si zvyknou?
Zamilují si to tu.
Výborně.
Ještě než vás přenechám Billovi,
je tu ještě jedna záležitost, o které bych se měl zmínit.
Bude to znít melodramaticky,
ale někteří lidé, když to slyšeli,
nakonec změnili na tuto práci názor.
Poslouchám.
Nepředpokládám, že by se vám v Denveru zmínili...
o tragédii, ke které zde došlo v zimě 1970.
Nikdo mi nic neřekl.
Můj předchůdce na tomto postu...
tehdy najal nějakého Charlese Gradyho jako správce na zimu.
Přišel sem se svou ženou a se dvěma děvčaty, kterým bylo 8 a 10 let.
Zaměstnanecký záznam měl v pořádku, měl i dobrá doporučení.
A z toho, co jsem slyšel, to vypadalo,
že se jedná o zcela normálního člověka.
Jenže v průběhu zimy...
musel prodělat nějaký hrozný duševní kolaps.
Zešílel...
a pozabíjel svou rodinu sekerou.
Pak je úhledně naskládal do jednoho pokoje v západním křídle...
a zastřelil se brokovnicí.
Podle policie...
to bylo něco, čemu se dříve říkalo srubová horečka.
Jakási klaustrofobní reakce, ke které může dojít,
když jsou lidé dlouho zavřeni společně na jednom místě.
To je tedy...
pozoruhodný příběh.
To jistě je.
Stále se mi nechce věřit, že se tu něco takového odehrálo.
Nicméně je to tak.
Teď jistě chápete, proč jsem vás o tom chtěl informovat.
To chápu.
Také už je mi jasné, proč vaši lidé v Denveru...
nechali na vás, abyste mi to řekl.
Není divu, že leckoho odradí,
aby zde zůstal, když ví, k čemu tu došlo.
Můžete být v klidu, protože mně se něco takového nemůže stát.
A pokud jde o moji ženu,
určitě bude naprosto unešená, až jí o tom povím.
Je totiž zapřisáhlá fanynka...
duchařských povídek a hororů.
Tony, myslíš, že tátu vezmou?
Už ho vzali.
Za pár minut zavolá Wendy a poví jí to.
- Čau, kotě. - Ahoj, zlato. Tak jak to jde?
Bezva. Jsem teď v hotelu, ale musím toho ještě dost projít.
Myslím, že domů se dostanu až tak v 9 nebo v 10.
Takže tu práci jsi dostal.
Přesně tak. Je tady nádherně.
Tobě i Dannymu se to tu určitě zalíbí.
Tony, proč do toho hotelu nechceš?
Nevím.
Ale víš. No tak, řekni mi to.
Nechci.
Prosím.
Ne.
Tony, už to vyklop.
Teď nehýbej očima, ať se můžu podívat.
V pořádku. Teď to druhé.
Hodný kluk.
Poslyš, Danny,
když sis čistil ty zuby,
necítil jsi přitom něco divného,
nebo neviděl jsi třeba jasná blikající světla nebo cokoliv nějak neobvyklého?
Ne.
A pamatuješ si, kdy sis čistil zuby?
Ano.
A co dalšího si pamatuješ potom, co sis čistil zuby?
Mamka volala, "Prober se. Prober se, Danny, prober se."
A pamatuješ si, co jsi dělal těsně před tím,
než sis začal čistit zuby?
Mluvil jsem s Tonym.
Tony je nějaké zvířátko?
Ne. Je to kluk, co žije v mé puse.
Tony je jeho fiktivní kamarád.
Kdybys teď otevřel pusu, uviděla bych Tonyho?
Proč ne?
Protože by se schoval.
A kam?
Do žaludku.
Říká ti někdy Tony, abys něco udělal?
Už nechci o Tonym mluvit.
To je v pořádku.
Tak, Danny.
Ráda bych, abys pro mě něco udělal...
a zůstal v klidu v posteli až do zítřka. Ano?
Musím?
Ano. Uvítala bych to.
Půjdeme teď na chvíli vedle a promluvíme si.
Pak za tebou zase přijdu.
- Půjdeme do obýváku? - Ano.
- Prosím. - Díky.
Paní Torrancová, myslím, že si nemusíte dělat žádné starosti.
Vsadila bych se, že je Danny zcela zdráv.
Je fakt, že teď už vypadá dobře.
Ale měla jste ho vidět předtím.
To znám.
Děti dokáží vyděsit člověka k smrti.
Ale věřte mi, takovéto příhody nejsou až tak vzácné.
A vypadají mnohem hůř, než ve skutečnosti jsou.
Ale co s ním tedy bylo?
Většinou se takové příhody s dětmi nepodaří objasnit.
Vyvolávají je emocionální podněty, které se málokdy opakují.
Podobají se autohypnóze,
jakémusi navozenému tranzu.
Pokud by se to opakovalo, čemuž nevěřím,
bylo by možné provést další testy.
Určitě máte pravdu.
Bydlíte v Šutrově dlouho?
Teprve třetí měsíc.
Přišli jsme z Vermontu. Můj muž tam učil.
Neobjevil se onen Dannyho fiktivní kamarád...
Tony.
Neobjevil se Tony až poté, co jste přijeli sem?
Ne. Počkejte...
Myslím, že Danny začal s Tonym mluvit...
asi v době, kdy začal chodit do školky.
A líbilo se mu tam?
Ze začátku se mu tam moc nechtělo.
Pak měl ten úraz, takže byl nějakou dobu doma...
A tehdy, mám pocit, jsem si poprvé všimla, že mluví s Tonym.
Co to bylo za úraz?
Měl vykloubené rameno.
A jak se mu to stalo?
Víte, to se tak někdy přihodí.
Byla to nehoda.
Můj muž trochu přebral...
a přišel domů o tři hodiny později.
Prostě ten večer nebyl v nejlepší náladě.
Danny mu rozházel nějaké papíry ze školy po pokoji...
a můj muž ho chytil za ruku, aby ho odtáhl.
Něco takového s dítětem děláte dnes a denně.
Však to znáte, v parku, na ulici.
Jenže v tomto konkrétním případě...
manžel škubnul moc prudce...
a poranil Dannymu ruku.
Nakonec to přece jen k něčemu dobrému bylo, protože mi potom řekl...
"Wendy, od teďka už se alkoholu ani nedotknu.
Kdybych to udělal, můžeš mě opustit."
A skutečně přestal pít.
Už pět měsíců neměl ani skleničku.
ZAVÍRACÍ DEN
Musíme být vážně hodně vysoko. Je tu úplně jiný vzduch.
Tati?
Mám hlad.
Měl ses nasnídat.
Až dorazíme do hotelu, něco ti seženeme.
Tak jo.
Nezapadla tady někde Donnerova výprava?
Řekl bych, že k tomu došlo dál na západě, v rozeklaných horách.
Co byla Donnerova výprava?
To byla skupina osadníků z pionýrských dob.
Jednou v zimě zapadli v horách.
Museli se uchýlit ke kanibalizmu, aby přežili.
To jako že se vzájemně snědli?
Museli, jinak by nepřežili.
Jacku.
Neboj, mami.
O kanibalizmu vím všechno. Dávali to v telce.
Vidíš, je to v pořádku.
Všechno to viděl v televizi.
- Kdy odlétá to letadlo? - V půl deváté.
Tak to máme ještě dost času všechno projít.
- Nashledanou, pane Ullmane. - Nashle.
Dobrý den. Doufám, že jste nečekali dlouho.
To je v pořádku. Alespoň jsme si mohli sehnat něco na zub.
Výborně. Jsem rád, že jste to stihli, než vyklidili kuchyň.
Ostatní jsou někde venku?
Ne, můj syn objevil hernu.
- Už vám přinesli zavazadla? - Jsou přímo zde.
Vzhledem k tomu, kolik toho před sebou máme, bych navrhoval,
abychom nejdříve začali prohlídkou vašich pokojů.
Nech vynést ta zavazadla nahoru.
Raději si ještě vyzvednu svou polovičku.
Toto je náš kolorádský salónek.
Je překrásný.
Božíčku.
Že je to tu nádherné, zlato?
To rozhodně.
Nikdy jsem nic podobného neviděla.
Jsou všechny ty indiánské motivy původní?
Jestli se nemýlím, pocházejí...
převážně od Navahů a Apačů.
Jsou skutečně úchvatné.
Na každý pád,
toto je nejúchvatnější hotel, ve kterém jsem kdy byla.
Toto staré místo je prosnulé svou minulostí.
V dobách svého rozkvětu se tu scházela společenská smetánka...
a to ještě předtím, než se jí tak začalo říkat.
Hostili jsme zde už čtyři prezidenty.
A mnoho filmových hvězd.
I královské rodiny?
Jen ty nejlepší lidi.
V tomto křídle je ubytován personál hotelu.
Žádné jiné pokoje se přes zimu nevytápějí.
- Nashledanou, pane Ullmane. - Nashle, děvčata.
A zde budete bydlet.
Obývák, ložnice, koupelna.
A pokojíček pro syna.
Pro dítě dokonalý.
Jak vidíte, je to tu plně vybaveno.
Nemusíte se o nic starat.
Pohodlné.
Ano, pro rodinu velmi pohodlné.
A kdyby vám to tu bylo malé,
máte k dispozici celý zbytek hotelu.
Nuže, je to tu velice...
útulné.
Toto je naše prosnulé bludiště.
Je to tu vyhledávaná atrakce. Stěny jsou vysoké 4 metry...
a bludiště je staré jako hotel sám.
Je to legrace, ale raději bych tam nechodil,
pokud bych neměl tak hodinu na nalezení cesty ven.
Od kdy tu Vyhlídka stojí?
Stavět se začalo v roce 1907.
V roce 1909 práce skončily.
Říká se, že na tomto místě bývalo indiánské pohřebiště.
Dokonce zde při výstavbě...
došlo k několika indiánským útokům.
Tady máme motorové sáně.
Umíte oba řídit auto?
Dobře. Protože tyto sáně se řídí velmi podobně.
Zakrátko se s nimi naučíte zacházet.
Jen pro informaci, teprve vloni jsme sem najali dekoratéra...
z Chicaga na renovaci této části hotelu.
Jeho práce se mu tedy rozhodně povedla.
Mám ráda růžovou a zlatou.
A zde je náš Zlatý taneční sál.
No tedy.
Pohodlně se sem vejde až 300 lidí.
Páni, tady by se dal uspořádat bezva večírek, že zlato?
Obávám se, že až tak bezva by nebyl, pokud jste si nepřivezli vlastní zásoby.
Veškerý alkohol při vyklízení odvážíme.
Alespoň přes zimu tak ušetříme něco na pojištění.
My stejně nepijeme.
Tím lépe pro vás.
Dicku, seznam se s panem a paní Torrancovými.
Toto je Dick Hallorann, náš šéfkuchař.
Pane Halloranne, já jsem Jack. Moje žena Winifred.
Velmi mě těší.
Torrancovi se nám letošní zimu budou starat o Vyhlídku.
To je výborné. A jak se vám zatím líbí náš hotel, lidičky?
Je prostě nádherný.
Ahoj, Danny!
Narazila jsem na něj, když vás hledal.
Už tě přestalo bavit házet kolem sebe šipkama?
Pojď za mnou.
Díky, Susie.
Dicku, možná by nebylo od věci, kdybys ukázal paní Torrancové kuchyň...
a já bych pokračoval s Jackem.
Bude mi potěšením. Pojďte tudy.
Výborně. Tak se měj, zlato.
Čau, miláčku.
Paní Torrancová, váš muž vás představil jako Winifred.
Ale říká vám "Winnie" nebo "Freddie"?
Říká mi Wendy.
Wendy. To je pěkné. Dokonce nejpěknější.
Tak tohle je ta kuchyň, že?
To tedy je.
Jak se ti líbí, Danny? Je pro tebe dost velká?
Nic většího jsem ještě neviděl.
Je to tu jako v obrovském bludišti.
Po každé, když sem vejdu, si budu muset udělat cestičku z drobků, abych se neztratila.
Tak zlé to jistě nebude.
Je to tu velké, ale přece jen je to jen kuchyň.
A navíc, spousty věcí, co tu je, si vůbec nebudete muset všímat.
Ani bych si nevěděla rady, kdybych musela.
Ovšem jedno je jisté, o jídlo si nemusíte dělat starost.
I kdybyste se tu stravovali rok, nemuseli byste mít žádné jídlo dvakrát.
Přímo tady máme chladící box.
Skladujeme zde veškeré maso.
Je tu 15 pečených žeber,
30 pětikilových balení hamburgerů,
12 krocanů, kolem 40 kuřat,
50 svíčkových, dva tucty vepřových pečení...
a 20 jehněčích kýt. Máš rád jehněčí, Doktůrku?
Nemáš? Tak co je tvoje oblíbené jídlo?
Hranolky s kečupem.
Myslím, že ty ti také můžeme obstarat, Doktůrku.
Půjdeme dál. Pozor na schod.
Pane Hallorane, jak jste věděl, že mu říkáme Doktůrek?
- Co prosím? -Doktůrek. Před chviličkou jste tak Dannyho dvakrát oslovil.
Vážně?
Někdy mu říkáme Doktůrek podle postavičky z kreslených pohádek.
Ale jak jste to věděl vy?
Pravděpodobně jsem to slyšel od vás.
To je možné. Ale já si vůbec nevybavuji,
že bych ho tak oslovila, co jste byl s námi.
Každopádně vypadá jako Doktůrek, nebo ne?
Tak jak to jde, Doktůrku?
A tady máme spižírnu.
Tady najdete všechny...
sušené a konzervované potraviny.
Je tu kompotované ovoce a zelenina,
masové a rybí konzervy, obilné kaše i vločky.
Dále vafle, kukuřičné lupínky, věnečky,
pražená rýže, ovesná kaše a pšeničný krém.
Je tu na tucet džbánů třtinového sirupu,
60 krabic sušeného mléka...
Nedal by sis zmrzlinu, Doktůrku?
...různé krekry, trubičky,
od každého sedm druhů.
A tady jsou sušené broskve, sušené meruňky,
rozinky a křížaly.
Však to znáte, musíte to střídat a budete spokojeni.
- Tak jak vám to jde? - Výborně.
Mohli bychom si půjčit paní Torrancovou? Jdeme se podívat do sklepa.
Slibuji, že ji nezdržíme dlouho.
O nic nejde, pane Ullmane. Právě jsem se dostával ke zmrzlině.
Máš rád zmrzlinu, Doktůrku?
To jsem si myslel.
Nevadilo by vám, kdybych vzal Dannyho na zmrzlinu, zatímco tu nebudete?
- Ani v nejmenším. - Nevadí nám to.
- Fajn. - Nejseš proti, Doktůrku?
Dobře, tak se chovej slušně.
Tak jakou zmrzlinu máš rád?
Čokoládovou.
Tak tedy čokoládovou. Pojď, synku.
Všechen ten dnešní shon je ohromný.
Část personálu a hosté již odjeli včera,
ale poslední den je vždy hektický.
Každý chce vyrazit co možná nejdříve.
V pět večer už nepoznáte, že tu vůbec někdo byl.
Jako na opuštěné lodi, že?
Víš, jak jsem věděl, že ti říkají Doktůrek?
Víš přece, o čem mluvím, že ano?
Vzpomínám, že když jsem já byl kluk,
bavíval jsem se s babičkou,
aniž by kdokoliv z nás vypustil hlásku.
Říkala tomu "osvícení".
A já si dlouho myslel, že my dva jsme jediní,
kteří takové nadání mají.
Stejně jako ty sis asi myslel, že jseš jediný.
Ale jsou i další lidé,
i když o tom většinou neví, nebo tomu nevěří.
Jak dlouho už to umíš?
Proč mi o tom nechceš nic říct?
Neměl bych.
A kdo říká, že bys neměl?
Tony.
Kdo je Tony?
Tony je kluk, co žije v mojí puse.
A ten Tony...
ti to říká?
A jak s tebou vlastně baví?
Je to, jako bych usnul, a on mi pak ukazuje výjevy.
Ale když se proberu, moc si toho nepamatuju.
Vědí tví rodiče o Tonym?
A vědí, že s tebou mluví?
Tony mi řekl, abych o tom nemluvil.
A řekl ti někdy Tony něco o tomto místě?
O tomto hotelu?
Já nevím.
Tak si zkus vzpomenout, Doktůrku.
Vzpomeň si.
Něco mi asi ukázal.
Tak si zkus vybavit, co to bylo.
Pane Halloranne, vy se tady něčeho bojíte?
Ničeho se tady nebojím.
Já jenom,
víš, některá místa jsou jako lidi.
Některá září...
a některá ne.
A já bych řekl, že bys mohl zaznamenat,
že i něco na hotelu Vyhlídka je osvícené.
Je tady něco zlého?
Víš, Doktůrku, když k něčemu dojde,
může to za sebou zanechat stopu.
Třeba jako když...
někdo spálí topinku.
Ale je možné, že události za sebou zanechávají i jiné stopy.
Ne takové, kterých si lze všimnout.
Ale ty, které můžou vidět jen lidé s osvícením.
A stejně jako můžou vidět věci, které se ještě nestaly,
někdy vidí i věci, ke kterým došlo už hodně dávno.
Myslím, že právě tady se toho událo velmi mnoho,
přímo v tomto hotelu.
A ne všechno bylo dobré.
A co pokoj 237?
Pokoj 237?
Bojíte se pokoje 237, že?
Ne, nebojím.
Pane Halloranne, co je v pokoji 237?
Nic.
V pokoji 237 není nic.
A ty tam stejně nemáš co pohledávat.
Takže tam nechoď.
Rozuměl jsi? Nechoď tam!
O MĚSÍC POZDĚJI
Dobré ráno, zlato.
Máš tady snídani.
Kolik je hodin?
Kolem půl dvanácté.
Proboha.
Trochu jsme to s tím ponocováním přehnali.
Evidentně.
Udělala jsem je přesně, jak je máš rád, jako volská oka.
Bezva.
Venku je nádherně.
Co kdybys mě po snídani vzal na vycházku?
Asi bych měl nejdřív trochu pohnout s tím psaním.
Už máš nějaké nápady?
Plno nápadů.
Ale žádné dobré.
No, není všem dnům konec.
Jde jen o to, zvyknout si psát každý den.
Přesně tak.
Ale je tady krásně, že jo?
Miluju to tu.
Fakticky.
Ještě nikde jsem se necítil tak bezstarostně a spokojeně.
Je úžasné, jak rychle se dá zvyknout na tak obrovské místo.
Protože když jsme sem přijeli poprvé,
přišlo mi to tu takové strašidelné.
Mně se tady zalíbilo okamžitě.
Když jsem tu byl na tom pohovoru,
měl jsem pocit, že už jsem tady byl.
Já vím, že každý má sem tam pocity déja vu,
ale tohle bylo absurdní.
Skoro jako bych přesně věděl,
co bude za každým rohem.
Ten, kdo prohraje, uklízí celou Ameriku. Co ty na to?
- Dobře. - A ty budeš ten, kdo prohraje.
Už tě mám. Měl bys běžet rychleji!
Dej si pozor!
Jsem ti v patách.
Poslední uklízí celou Ameriku.
Celou Ameriku.
Danny, vyhráls.
Dál už půjdeme pomalu.
Dej mi ruku.
No není to nádhera?
Slepá ulička.
Tak jsem to zvládli.
Není to krása?
Je to tak pěkné.
Ani jsem nečekala, že to bude tak velikánské. Ty jo?
ÚTERÝ
Rutherford si odpykává doživotní trest...
za střelbu z roku 1968, ze které byl usvědčen.
Dále probíhá pátrání po zmizelé ženě z Aspenu.
Čtyřiadvacetiletá Susan Robertsonová je nezvěstná již deset dní.
Ztratila se, když byla s manželem na loveckém výletě.
Momentálně je pěkně, ale možná bude nutné odvolat pátrání,
pokud zítra skutečně dorazí ohlašovaná sněhová bouře.
Přitom dnes máme v Denveru tak krásné počasí,
těžko věřit, že je ta bouře tak blízko.
Já vím, můžeme si jít lehnout ven na sluníčko,
ovšem na sever a na západ od nás sněží a mrzne.
A všechno se to hrne...
přímo k řece Colorado, právě v těchto chvílích. Je to k nevíře.
Čau, zlato.
Tak jak to jde?
Dobře.
Napsal si toho hodně?
V předpovědi říkali, že bude v noci sněžit.
A co s tím mám jako dělat?
Ale no tak, brouku.
Nebuď tak nevrlý.
Já nejsem...
nevrlý.
Jenom bych to rád dopsal.
Fajn. Chápu.
Půjdu udělat nějaké chleby a stavím se tu později.
Třeba bys mi potom mohl dát něco přečíst.
Wendy,
něco bych ti rád vysvětlil.
Pokáždé když jsem přijdeš a přerušíš mě, vytrhne mě to z myšlenek.
Rozptyluješ mě...
a mně pak trvá, než se zase začnu soustředit.
Chápeš to?
Bezva.
Takže si zavedeme nové pravidlo:
Když budu zde...
a ty uslyšíš, že píšu na stroji,
nebo mě uslyšíš, že dělám něco jiného,
tak pokud jsem zde, tak to znamená, že pracuju.
A to znamená, že sem nemáš lézt.
Myslíš, že jseš schopná si to zapamatovat?
Bezva.
Tak proč s tím sakra nezačneš rovnou a nevypadneš odsud?
ČTVRTEK
Jen do toho!
Vím, že jich máš víc.
Vedle!
Už nemám!
A teď i zblízka.
SOBOTA
To se dalo čekat.
KDK 12 volá KDK 1.
Zde KDK 1. Slyším vás. Přepínám.
Zdravím, tady je Wendy Torrancová z hotelu Vyhlídka.
Tak jak se vám tam nahoře daří? Přepínám.
Všechno v pořádku.
Snad jenom telefony by na tom mohly být lépe.
Není náhodou stržené vedení? Přepínám.
Ano, na několika úsecích se vyřádila bouře. Přepínám.
Myslíte, že se je podaří v brzké době opravit? Přepínám.
Po pravdě řečeno si to nemyslím.
Většinou jsou nefunkční až do jara. Přepínám.
Páni, to je tedy bouře, že? Přepínám.
To ano. Už léta jsme tu tak prudkou neměli.
Můžeme pro vás udělat ještě něco, paní Torrancová?
Asi ne. Přepínám.
Kdyby se nahoře objevil jakýkoliv problém, jednoduše zavolejte.
A paní Torrancová?
Možná by nebylo od věci, kdybyste od teď nechávali rádio zapnuté.
Dobře. Postarám se o to.
Bylo mi potěšením s vámi mluvit.
Nashle. Přepínám a končím.
Ahoj, Danny.
Pojď si s námi hrát.
Pojď si s námi hrát, Danny.
Navěky,
pořád a...
pořád.
Tony,
já se bojím.
Vzpomeň si, co říkal pan Halloran.
Je to jako obrázky v knížce, Danny.
Není to skutečné.
PONDĚLÍ
Hned vám dám nějaké peníze.
To nebude nutné.
Tak jak se vám mám odvděčit?
To je v pořádku. Opravdu.
Jdu si dát kávu.
Dáte si taky?
Rozhodně.
Bezva. Tak se posaďte.
Výborné koblihy. Poslužte si.
Káva bude hotová za několik minut.
Můžu si zajít nahoru do pokoje pro hasičské auto?
Teď ne. Tatínek spí.
Nebudu dělat hluk.
Ale no tak, Doktůrku.
Šel si lehnout teprve před pár hodinami.
Nemůžeš to nechat na potom?
Budu potichu. Slibuju, že půjdu po špičkách.
Tak jo.
Ale žádný rámus.
Neboj, mami.
A hned se vrať nazpátek,
za chvíli bude oběd.
Jasně, mami.
Můžu si vzít s pokoje hasičské auto?
Nejdřív pojď na moment za mnou.
Jak se pořád máš, Doktůrku?
Bavíš se?
Ano, tati.
Fajn.
Chci, aby ses tu bavil.
Bavím se, tati.
Není ti zle?
Jen jsem utahaný.
Tak proč nejdeš spát?
To nejde.
Mám moc práce.
Líbí se ti ten hotel?
Líbí.
Miluju to tady.
Ty ne?
Asi jo.
Fajn.
Chci, aby se ti tu líbilo.
Nejradši bych tu zůstal navěky,
pořád a...
pořád.
Co?
Že bys nikdy neublížil mamce nebo mě, že ne?
O čem to mluvíš?
To ti řekla maminka?
Že bych ti mohl ublížit?
Ne, tati.
Určitě?
Ano, tati.
Miluju tě, Danny.
Miluju tě víc, než cokoliv...
na celém světě.
A nikdy bych neudělal nic, co by ti ublížilo,
nikdy.
Ale to přece víš, ne?
Ano, tati.
Fajn.
STŘEDA
Mami, jseš tam?
Co se stalo?
Zlato,
co je ti?
Měl jsem tu...
nejhroznější noční můru v životě.
- Byl to ten nejděsivější sen. - Jenom klid, už je to pryč.
Vážně.
Zdálo se mi,
že jsem zabil tebe i Dannyho.
Ale nejen že jsem tě zabil.
Rozsekal jsem tě na kousky.
Můj bože.
Přicházím tady o rozum.
To se všechno zase urovná.
Pojď. Pojď zpátky na židli.
Tak. Opři se.
Už je to fajn.
Danny!
Nic se neděje!
Běž si hrát do svého pokoje.
Tatínka rozbolela hlava.
Danny, dělej, co ti říkám. Běž si hrát do pokoje.
Zlato, jen ho odsud odvedu.
Budu hned zpátky.
Ty jsi mě neslyšel?
Proboha.
Co to máš s krkem?
To jsi mu udělal ty,
že jo?!
Ty zatracenej zmetku!
To jsi mu udělal ty!
Nemám pravdu?!
Jak jsi mohl?!
Jak jsi jen mohl?!
Bože! Za skleničku bych dal cokoliv.
Celou svou zatracenou duši...
za sklenici piva.
Nazdar, Lloyde.
Dnes je tu nějak mrtvo, co?
To tedy je, pane Torranci.
Tak co si dáte?
Ani nevíš, jak jsem rád, že ses zeptal, Lloyde.
Protože náhodou tu s sebou mám dvě dvacítky...
a dvě desítky, přímo v peněžence.
Už jsem se bál, že se mi tam budou válet až do dubna.
Takže:
Přihraj mi sem láhev bourbonu,
skleničku a nějaký led.
Můžeš to zařídit, že jo, Lloyde?
Nemáš teď moc napilno nebo tak něco?
Ne, pane. Vůbec nemám napilno.
To jsem chtěl slyšet.
Ty mi je nasázíš...
a já je spláchnu, jednoho po druhém.
Bělochův úděl, Lloyde,
bělochův úděl.
Poslyš, Lloyde,
vypadá to, že jsem dočasně švorc.
Jak to vůbec vypadá s mým kreditem v tomhle podniku?
Váš kredit je v pořádku, pane Torranci.
Bezvadné.
Mám tě rád, Lloyde.
Vždycky jsem tě měl rád.
Ty jsi byl vždycky ten nejlepší.
Zatraceně nejlepší barman...
od Timbuktu až po Portland na západě.
Anebo po Portland na východě, to vyjde na stejno.
To rád slyším.
Tahle je na těch pět mizerných měsíců na voze...
a na všechny ty nevratné škody, které na mě zanechaly.
A jak se vám jinak vede, pane Torranci?
Mohlo by být líp.
Mohlo by být mnohem, mnohem líp.
Jistě to není nic vážného.
Nic vážného.
Jen takový drobný problém...
s tou starou spermobankou, co je nahoře.
Přesto nic, co bych nezvládl.
Díky za optání.
Ženy.
Nemůžeme žít s nimi,
nemůžeme žít ani bez nich.
Moudrá slova, Lloyde.
Moudrá...
slova.
Nikdy jsem na něj nevztáhl ruku, zatraceně.
Nikdy.
Nezkřivil bych mu ani vlásek na té jeho zatracené hlavičce.
Mám toho malýho parchanta rád.
Udělal bych pro něj cokoliv.
Cokoliv by k sakru chtěl.
Ale ta čubka!
Dokud budu žít,
nikdy mi neodpustí, co se stalo.
Jednou jsem mu ublížil, jasné?
Byla to nehoda.
Naprosto neúmyslná.
Něco takového se mohlo stát komukoliv.
A navíc jsou to už tři podělaný roky!
Ten malej fracek mi rozházel všechny papíry po pokoji.
Chtěl jsem ho jen zastavit.
Okamžitá ztráta svalové koordinace.
Chci říct,
několik málo librostop energie...
za sekundu navíc a...
Díky bohu, že jseš tady.
V hotelu je ještě někdo kromě nás.
V jednom z pokojů je nějaká šílená ženská.
Pokusila se uškrtit Dannyho.
Tobě snad přeskočilo?
Je to pravda! Vážně.
Přísahám. Danny mi to řekl.
Vešel do jedné z ložnic,
dveře byly otevřené a on tam uviděl tu šílenou ženskou ve vaně.
Ona ho chtěla uškrtit!
Který pokoj to byl?
Na desátém kanálu v Miami vysíláme...
Zpravodajskou hlídku s Glenem Rinkerem,
Annou Bishopovou a celým již dříve oceněným týmem Zpravodajské hlídky.
Dobrý večer. Jmenuji se Glen Rinker.
Zatímco Miami prožívá již druhou zimní vlnu veder,
kdy rekordní teploty šplhají nad 30 stupňů Celsia,
státy ve středozemí a horských oblastech jsou zapadané sněhem.
Jen za dnešní noc napadlo v Coloradu více než 25 cm sněhu.
Cestovat nyní Skalistými horami je prakticky nemožné.
Letiště jsou uzavřena, tisíce cestujících jsou uvězněny.
Dálnice jsou zasypány závějemi.
Železniční tratě jsou zmrzlé.
Úřady v Coloradu povrdily Zpravodajské hlídce,
že nejméně tři lidé již v tomto počasí umrzli.
Coloradský guvernér nejspíš vyhlásí...
stav ohrožení v důsledku živelné katastrofy.
V tom případě bude na pomoc povolána...
Národní garda, aby zajistila průjezdnost silnic a ulic.
Podle meteorologické předpovědi můžeme očekávat...
další sněžení a prudký vítr ještě i zítra.
Teploty klesnou na téměř 20 stupňů pod nulou.
Ovšem zde na Floridě máme opačný problém.
Vedro a vlhkost mají dále růst.
Místní pláže budou přelidněné.
Náš expert na počasí, Walter Cronice...
vám za chvíli řekne více, zde na Zpravodajské hlídce.
Omlouváme se. Vámi zvolené číslo není dostupné.
V případě nutnosti volejte operátora.
Ano, to jsem já.
Díky bohu.
Našel jsi něco?
Ne. Vůbec nic.
Vůbec ničeho zvláštního jsem si nevšiml.
A byl jsi ve stejném pokoji jako Danny? 237?
Jo, byl.
A vůbec nic jsi tam neviděl?
Absolutně nic.
Jak mu je?
Ještě spí.
Dobře.
Ráno bude určitě v pořádku.
Byl jsi určitě v tom správném pokoji?
Možná, že se Danny spletl.
Určitě v něm byl.
Dveře byly dokořán a světla svítila.
Já to prostě nechápu.
A co ty modřiny, co má na krku?
Někdo mu je přece musel udělat.
Já myslím,
že si je udělal sám.
Ne.
To není možné.
Jakmile vyloučíme jeho verzi,
žádné jiné vysvětlení se nenabízí.
Nebo jo?
Ani by se to příliš nelišilo od toho záchvatu,
co prodělal, než jsme sem přijeli.
Nebo lišilo?
Ať je to, jak chce,
myslím,
že odsud musíme Dannyho dostat.
Dostat ho odsud?
To jako...
odjet z hotelu?
To je tak zatraceně...
...typické, že si něco takového vymyslíš v době,
kdy mám konečně šanci něčeho dosáhnout!
Když mě má práce konečně baví!
Co si myslíš, že bych mohl dělat, kdybych se do Šutrova vrátil teď?
Prohazovat silnice, umývat auta...
Jak by se to líbilo tobě?
Až doteďka jsem tě nechal, abys mi mrvila život,
ale tohle tě zmrvit nenechám.
Správa lesů, dobrý večer.
Jmenuji se Dick Hallorann.
Jsem šéfkuchařem v hotelu Vyhlídka.
Dobrý večer. Co pro vás mohu udělat?
Pokoušel jsem se tam nahoru urgentně dovolat,
ale operátor mi sdělil, že vedení je stržené.
Díky té bouři tu máme přerušných mnoho spojů.
Nechci vás nijak obtěžovat,
ale nahoře je jedna rodinka s dítětem, odkázaná sama na sebe.
A když teď tak řádí ta bouře a vůbec,
velmi bych ocenil, kdybyste se s nimi mohl spojil vaším rádiem...
a ujistit se, že jsou v pořádku.
Velice rád to udělám.
Zavolejte zpět řekněme za 20 minut.
Děkuji mnohokrát. Zavolám.
V pořádku, pane.
Dobrý večer, pane Torranci.
Dobrý večer.
Nazdar, Lloyde.
Byl jsem pryč, ale už jsem zpět.
Dobrý večer, pane Torranci.
Rád vás zase vidím.
Rád se zase vracím, Lloyde.
Co si dáte, pane?
Pořádnýho vyprošťováka.
Bourbon na ledu.
To zabere.
Nemusíte platit, pane Torranci.
Nemusím platit?
Vaše peníze jsou zde k ničemu.
Jde to na účet podniku.
Jen si dejte, pane Torranci.
Patřím mezi ty, kterým není jedno, kdo jim kupuje pití, Lloyde.
Tím se nemusíte trápit, pane Torranci.
Alespoň v tuto chvíli ne.
Jak myslíš, Lloyde.
Jak myslíš.
Proboha! Omlouvám se, pane.
Jémine, jémine.
Hrozně jsem vám pocákal sako, pane.
To nic není. Mám spoustu sak.
Obávám se, že tohle je avokádo, pane. Skvrny z něj jdou těžko odstranit.
Avokádo, říkáte?
Ano, pane. Nejlepší asi bude,
když se mnou půjdete na pánské toalety...
a tam to zkusíme trochu namočit, pane.
Vypadá to, že i vy jste nějaký ten cákanec schytal,
můj drahý nešiko.
Na tom nezáleží, pane. Vy jste tu ten důležitý.
Je velice milé to slyšet.
Stejně jsem si chtěl to sako převléct...
ještě než se večírek naplno rozběhne.
Dobrý nápad, pane. Dobrý nápad.
Zde. Já vám...
ty dveře podržím, nešiko.
Díky, pane. Díky.
Zkusme to nyní vyčistit s trochou vody, pane.
Tak dobrá. Jen si...
tu odložím svůj bourbon i s tím avokádem.
Bude to jen chvilička, pane.
Dobrá.
Jak vám říkají, nešiko?
Grady, pane. Delbert Grady.
Grady?
Ano, pane.
Delbert Grady.
Přesně tak, pane.
Pane Grady,
neviděli jsme se my dva už někdy?
To ne, pane. Myslím, že ne.
Už to pouští, pane.
Pane Grady,
nedělal jste tu v minulosti správce?
Ne, pane. To skutečně ne.
Ale jste ženatý, že pane Grady?
Ano, pane.
Mám ženu a dvě dcery, pane.
A...
kde momentálně jsou?
Jsou tu někde kolem. Nevím přesně kde.
Vy jste tu dělal správce.
Já vás poznávám.
Viděl jsem vaši fotku v novinách.
Vy...
jste rozsekal svou ženu a děti na cucky.
A...
pak jste se střelil do hlavy.
To je zvláštní, pane.
Na nic z toho si vůbec nevzpomínám.
Pane Grady,
vy jste tu dělal správce.
Nerad vám oponuji, pane.
Ale to vy...
jste tu správcem.
A vždycky jste tu správcem býval.
Já to musím vědět, pane.
Po celou tu dobu jsem tu byl.
Víte vůbec, pane Torranci,
že se váš syn...
snaží do této situace přivolat...
nezasvěceného vetřelce?
Víte o tom?
Snaží se o to, pane Torranci.
Koho?
Negra.
Negra?
Negerského...
kuchaře.
Jak?
Váš syn...
je obdarován pozoruhodnou schopností.
Myslím, že ani netušíte, jak je ta schopnost úžasná.
Ale on se teď pokouší využít tento svůj talent...
proti vaší vůli.
No...
on je velmi paličatý.
To tedy je, pane Torranci.
Velmi paličatý chlapec.
Dokonce...
zlobivý chlapec,
pokud mohu být tak smělý, pane.
To jeho matka.
Strká...
do toho prsty.
Možná bude nutné je...
pokárat.
A pokud vám...
nevadí, že to tak říkám,
možná...
trochu více.
Ani mým děvčatům, pane...
se na Vyhlídce zprvu vůbec nelíbilo.
Jedna z nich dokonce ukradla krabičku sirek...
a pokusila se to tady podpálit.
Ale já...
je napravil, pane.
A když mně má žena chtěla bránit v mé povinnosti,
i...
ji jsem napravil.
Máme motorové sáně.
Až se trochu vyčasí,
mohli bychom se...
dostal dolů.
Nejdřív bych měla zavolat horskou službu...
a říci jim, že jsme na cestě,
aby...
nás mohli začít hledat v případě, že někde zapadneme.
A když Jack nebude chtít jet s námi,
prostě mu řeknu, že pojedeme sami.
A tím to hasne.
Adžarv.
Co se děje, zlatíčko?
Adžarv!
Zdálo se ti něc zlého?
Zlato?
Danny tady není, paní Torrancová.
Ale no tak, zlato.
Prober se.
Jen jsi měl špatný sen.
Všechno je v pořádku.
Danny se nemůže probrat, paní Torrancová.
Vzbuď se!
No tak.
Teď hned.
Vzbuď se!
Danny odešel pryč, paní Torrancová.
Tady KDK 1, volám KDK 12.
KDK 1, volám KDK 12.
Je někdo na příjmu?
Tady KDK 1, volám KDK 12.
KDK 1, volám KDK 12.
Slyšíte mě?
Tady KDK 1, volám KDK 12.
KDK 1, volám KDK 12.
Je někdo na příjmu?
Správa lesů, dobrý večer.
Zde je opět Dick Hallorann.
Před chvílí jsem vám volal ohledně těch lidí na Vyhlídce.
Snažili jsme se s nimi několikrát spojit, ale nikdo se neozval.
Možná měli vypnuté rádio, nebo neslyšeli volání.
Kdybyste chtěl, rád to zkusím později znova.
To by od vás bylo pěkné.
Zavolám tedy později.
Nashle.
8:00
Promiňte, slečno. Kdy dorazíme do Denveru?
Přistát bychom měli v 8:20, pane.
Děkuji mnohokrát.
Durkinova vozovna.
Mohl bych mluvit s Larrym?
U telefonu.
Čau, Larry. Tady je Dick. Dick Hallorann.
Dicku! Jak se pořád máš?
Jak to tam dole vypadá s počasím?
Nejsem teď na Floridě. Volám ze Stapletonova letiště.
Kde ses tam vzal?
Právě jsem dorazil z Miami. Musím zajet na Vyhlídku.
Jak to tam vypadá s počasím?
Pluhy soustavně prohrnují ulice ve městě,
ale horské cesty jsou zablokováné.
Tak to budu potřebovat sáně, abych se tam dostal.
Můžeš mi jedny připravit?
Co tam chceš zrovna dneska dělat?
Zvlášť v tomhle počasí?
Larry, jen mezi námi, máme vážný problém...
s těmi lidmi, co se tam o to teď starají.
Ukázalo se, že jsou to naprosto nespolehliví burani.
Ullman mi včera volal.
Mám zjistit, jestli bude nutné poslat tam místo nich náhradu.
Za jak dlouho se sem dostaneš?
Asi za pět hodin.
Půjčím si auto z letištního parku.
Tak jo, postarám se o to.
Díky, Larry. Vážně oceňuji tvou pomoc.
To je v pohodě. Jeď opatrně.
Posloucháte Hala a Charlieho na stanici 63, KHOW, Denver.
Charlie, venku je teď to, čemu říkáš mizerný den.
A čemu ty říkáš těžká vánice, sníh je všude v denverské oblasti,
Mnoho průsmyků,
třeba průsmyky Vlčí potok a Rudá hora, jsou už uzavřené...
a do Eisenhowerova tunelu se bez sněhových řetězů nedostanete.
Ze zpravodajského studia jsme se dověděli,
že na Stapletonově letišti přistávají poslední letadla...
a při tomto průběhu bouře...
bude letiště pravděpodobně co nevidět uzavřeno také.
Bouře bude pokračovat celý den a národní meteorologická asociace...
vydala doporučení pro farmáře a cestující...
v celé denverské oblasti:
Schovejte všechno živé pod střechu.
Miláčku?
Poslouchej mě chvíli, ano?
Půjdu si teď na chvílku promluvit s tatínkem.
Hned se vrátím.
Chci, abys zůstal tady...
a díval se na pohádky, ano?
Rozumíš, zlato?
Ano, paní Torrancová.
Tak jo.
Za několik minut budu zpátky.
Zamknu za sebou dveře.
Samá práce a žádná zábava leze Jackovi na mozek.
Tak jak se ti to líbí?
Jak se ti to líbí?
Co tady vůbec děláš?
Já jen,
chtěla...
jsem s tebou mluvit.
Dobrá.
Promluvíme si.
A o čem chceš mluvit?
Už ani nevím.
Tak ty nevíš.
Ne,
nevím.
Možná to bylo o Dannym.
Možná to bylo o něm.
Myslím, že bychom si měli promluvit o Dannym.
Myslím,
že bychom si měli probrat, co s ním uděláme.
Tak co s ním uděláme?
Já nevím.
Řekl bych, že tak to není.
Myslím, že už máš velmi dobře vymyšleno,
co bysme měli s Dannym udělat.
A mě zajímá, co jsi vymyslela.
No, já,
já myslím, že bychom ho možná měli vzít k doktorovi.
Myslíš, že bychom ho "možná" měli vzít k doktorovi?
A kdy bysme ho "možná" měli vzít k doktorovi?
Co nejdřív.
"Co nejdřív?"
Prosím.
Domníváš se, že v sázce je jeho zdraví.
Ano.
Máš o něj starost.
A o mě nemáš starost?
Jistěže mám.
Jistěže máš!
Napadlo tě někdy, jakou mám zodpovědnost?
O čem to mluvíš?
Zamyslela ses někdy aspoň na vteřinu nad tím,
jakou mám já zodpovědnost?
Přemýšlela jsi někdy aspoň jeden jediný okamžik,
jakou zodpovědnost mám vůči svým zaměstnavatelům?!
Uvědomuješ si,
že jsem souhlasil, že se o hotel postarám až do 1. května?
Zajímá tě vůbec,
že ve mě vlastníci vložili plnou důvěru...
a že jsem podepsal ujednání, smlouvu,
ve které přijímám tu zodpovědnost?
Máš vůbec ponětí o tom,
co to je morální a etický princip? Máš?!
Uvažovala jsi někdy o tom, co se mnou bude,
pokud nedokážu dostát svým povinnostem?
Napadlo tě to někdy? Tak napadlo?!
Jdi ode mě!
Proč?
Chci se vrátit do svého pokoje.
Proč?
Jsem hrozně zmatená.
A potřebuju si to všechno rozmyslet.
Na to jsi měla celej svůj posranej život!
K čemu ti bude pár dalších minut navíc?
Jdi ode mě!
Prosím.
Neubližuj mi.
Já ti nechci ublížit.
Padej ode mě!
Padej pryč!
Drahoušku.
Má drahá polovičko.
Já ti neublížím.
Nenechala jsi mě domluvit.
Říkal jsem "Já ti neublížím."
Jenom ti rozmlátím hlavu.
Jenom ti ji rozmlátím na kusy.
Jdi ode mě!
Já ti neublížím.
Jdi ode mě!
Padej pryč!
Prosím!
Přestaň mávat tou pálkou.
Jdi ode mě.
Zahoď tu pálku, Wendy.
Nech toho!
Dej sem tu pálku.
Prosím!
- Nepřibližuj se! - Dej mi tu pálku.
Přestaň!
Dej mi tu pálku.
- Nepřibližuj se ke mě. - Přestaň s tím mávat.
Nech toho, prosím!
Dej mi tu pálku.
Jdi ode mě.
- Nech toho! - Dej sem tu pálku.
Zatraceně-!
Co to vyvádíš?
Tak počkat.
Co to děláš?
Tak počkej přece!
Co to vyvádíš?
Otevři ty dveře!
Zatraceně!
Pusť mě ven! Otevři ty zatracené dveře!
Wendy, poslouchej.
Pusť mě ven a já zapomenu, co se stalo.
Budu dělat, že vůbec k ničemu nedošlo.
Miláčku.
Myslím, že jsi mě ošklivě zranila.
Točí se mi hlava.
Budu potřebovat doktora.
Zlato.
Nenechávej mě tady.
Já teď odejdu.
Zkusíme...
s Dannym sjet dolů do Polomu...
na motorových saních.
Pak přivezu doktora.
Odcházím.
Mám pro tebe velké překvapení.
Nikam nepojedete.
Jen se běž podívat na ty sáně a na rádio a uvidíš.
Běž se podívat.
Běž se podívat!
Jenom běž.
16:00
Tady je Grady, pane Torranci.
Delbert Grady.
Grady?
Nazdar, Grady.
Pane Torranci,
je vidět, že máte velké problémy poradit si...
s tou záležitostí, o které jsme mluvili.
Nemusíte mi to takto předhazovat, pane Grady.
Vyřeším tu záležitost hned, jak se odsud dostanu.
Skutečně vyřešíte, pane Torranci?
To bych rád věděl.
Mám své pochybnosti.
Já i ostatní se domníváme,
že se vám do toho nechce.
Že na to nemáte žaludek.
Dejte mi ještě jednu šanci, abych dokázal opak, pane Grady.
Nic víc nechci.
Vaše žena se ukázala být silnější, než jsme se domnívali, pane Torranci.
Poněkud...
duchapřítomnější.
Vypadá to, že má nad vámi vrch.
Jen na chvíli, pane Grady.
Jen na malou chvíli.
Obávám se, že se budete muset zachovat tím...
nejtvrdším možným způsosem, pane Torranci.
Obávám se,
že to bude jediné východisko.
Na nic jiného se netěším...
tak pronikavě, pane Grady.
Dáváte na to svoje slovo, že ano, pane Torranci?
Dávám na to svoje slovo.
Adžarv.
ADŽARV
Danny, přestaň!
VRAŽDA
Jsem doma.
Ukaž se, ukaž se, ať jseš, kde jseš.
Nemůžu ven.
Uteč!
Uteč a schovej se!
Uteč!
Rychle!
Kůzlátka, kůzlátka, otevřete vrátka.
Ani na maličkou škvírečku?
Tak to se rozzlobím...
a nasupím...
a prorazím si cestu do vašeho domečku!
Prosím!
Nedělej to!
Nedělej!
Přestaň!
Johnny je tady!
Haló!
Je tu někdo?
Haló?
Je tu někdo?
Tak je tu někdo?
Daníku!
Já už jdu!
Už jdu, Danny!
Skvělý večírek, není-liž pravda?
Já už jdu!
Mně neutečeš!
Jsem ti v patách!
- Mami! - Danny, pojď sem!
Mami.
Kde...?
Hotel Vyhlídka Ples 4. července 1921
www.titulky.com