Laura, egy nyár árnyékai
Jól vagy?
Örülök hogy beszéltünk róla.
Igen, így jobb.
Paul.
Igen?
Majd hívlak.
Ha szeretnél. A galériában látjuk egymást.
Még mindig te vagy a kedvenc partnerem.
Első az üzlet.
Paul.
Hé, Paul.
Nézd.
Gyere, igyunk valamit.
Látod azokat a lányokat? Ők is a tánciskolába járnak.
Azt hiszem, szeretném látni őket ma tánc közben.
1..2..3..4..
Borzalmas.
Tartsunk szünetet.
Paul!
Sarah!
Ez mindent megmagyaráz.
Micsodát?
Ő a lányod, ugye?
Igen, a lányom. Miért?
Teljesen olyan mint te voltál az ő korában.
Nem hiszem el, egy pillanatra újra húsz évesnek éreztem magam.
Nem tudsz visszamenni a múltba.
Talán.
Gyere, bemutatlak neki.
Sokat hallott rólad.
Laura, köszönj Paul Wyler-nek.
Mosolygott rám.
De jött anya.
Így nem volt ideje rám.
Szereted ezt a szobát, ugye?
Igen, ez a kedvenc helyem.
Olyan elragadó vagy.
Tényleg?
Igen, édesem.
Anya.
Igen?
Laura, mit szeretnél?
Jól szórakoztál Mr. Wyler-rel?
Igen, sokat beszéltünk.
Tudod hogy van ha egy régi baráttal találkozunk.
Ő milyen?
Nagyon jó művész.
Örült hogy találkoztatok?
Persze. Nagyon régi barátok vagyunk.
Anya?
Igen?
Felteszek egy kérdést, de ne nevess rajta.
Nos, az a kérdésen fog múlani.
Komolyan mondom. Szeretnék egyenes választ kapni.
Miről van szó?
Ő a régi szeretőd.
Laura!
Elég idős vagyok már hogy tudjam.
Gyere, itt az ideje hogy lefeküdjél.
Oh Laura, Paul azt kérdezte, hogy nem bánnád-e ha csinálna egy szobrot rólad?
Egy szobrot?
Rólam?
Igen, szüksége van fotókra rólad, így csinálnék néhányat ha beleegyezel.
De a szobrászok...
Anya?
Igen?
Nem bánnám azt se ha pózolnék neki.
Nem, a fotókat jobban szereti.
Úgy kényelmesebb.
Anya.
Szeretlek.
Én is téged.
Aludj jól. Jó éjszakát.
Laura!
Készen vagyok.
Na, milyenek lettek?
Fantasztikus.
Nagyon jók.
Élvezte mikor csináltam.
Elvagy ragadtatva tőle, ugye?
Tőled voltam elragadtatva mikor ennyi idős voltál.
És most?
Kitűnőek a fotók. Mikor fogom látni?
Erre már válaszoltam.
Gyertek el.
Oh Paul, Laura eléggé zavarban van hogy megkaptad azokat a fotókat.
Meg kellett győznöm hogy megcsinálhassam őket.
Mintha azt mondtad volna hogy élvezte.
Paul, hagyjuk ezt a témát.
Ez a gyomírtó elég lesz egy időre.
Szia Costa.
- Segítsek? - Kösz nem kell.
Mennem kell.
Várj, hadd győzzelek meg egy ebéd mellett. Hagyd Laurá-t pózolni nekem.
Sajnálom, nem lehet.
Azért köszönöm Sarah.
Csinálj egy remek szobrot.
Megpróbálok.
Bár újra olyan fiatal lennék.
Akkor mit tennél?
Nem egészen tudom.
Costa! Ne nyúlj azokhoz.
Sajnálom.
Mikor jön el?
Nem fog.
Akkor hogyan fogsz dolgozni?
Alapállás, kövessetek.
Első csoport, gyerünk, gyorsan.
1, 2, 3, 4...
Köszönöm. Második csoport.
Élénken.
Jó, mára ennyi.
Bejönnél az irodámba egy percre?
Ki ez a fiú, Laura?
Milyen fiú asszonyom?
Akibe szerelmes vagy.
Nincs senki asszonyom.
Rendben.
Meztelenül fogsz neki pózolni?
Anyukád engedi?
Ugyan Laura, mondd el.
Anya fotókat adott neki rólam.
Fotókat? Az nem jó. A szobrokhoz modell kell.
Látniuk kell, igazából látni.
Így oda kellene mennem.
Ez lenne a normális módja.
Ezt hova tegyem?
Rakd le ide.
- Mi ez? - Mi?
Gyomírtó, majd elrakom.
Akarsz vezetni?
Nem, rajtad a sor.
- Igen, én vagyok - Finoman...
- Igen, holnap ötkor nyitunk. - Rakd le oda.
Elégedett leszek ha megtudod csinálni.
- Rendben. Szia. - És ez?
Azt oda.
- Szia, Paul. - Szia.
Vártalak tegnap.
Egy új szoborba kezdtem, nem tudtam abbahagyni.
Kiről?
Egy tökéletes lányról küldött fotókról.
Paul... Maradj itt este.
Nem lehet, vissza kell mennem dolgozni.
Kár.
Az a szobor...
Persze, megértem.
Oh, szeretnélek megkérni, hogy küldj egy újabb meghívót, ha tudsz.
Mr. és Mrs. Moore és Laura Moore.
Rendben.
Costa...
Drága Costa...
Nem kell folyton körülöttem lógnod.
Azt mondtad szereted az embereket körülötted ha dolgozol. Most modelled sincs.
Figyelj Costa, ma már azt hiszem nincsen rád szükségem. Elmehetsz.
Biztos?
Előbb megöntözöm a kertet.
Majd én felveszem.
Honnan van az a könyv Paul-tól?
A városban szereztem.
Megnézhetem?
Persze.
Anya.
A lányok az iskolában azt mondták...
Mit mondtak?
Hogy Paul-nak modellre van szüksége ahhoz hogy csináljon egy szobrot, nem fotókra.
És a könyv is ezt mondja.
Nem érdekel mit mond a könyv.
Oké, anya.
Keresek egy női formát ami a tökéletesség.
Ki lehet ezt fejteni?
Se gyermek se nő, de érintetlen ártatlanság.
Én a szépség víziójára fókuszálok.
Csak legyünk hűek a munkánkhoz, de ne szeressük azt?
Mindannyian a szeretetet keressük.
Sarah.
Szia drágám.
Minden rendben?
Persze. Milyen volt az utad?
Sikeres, csak egy rövid vizit.
Hozok egy kis vizet.
Alig vagy itthon. Látnod kellene a lányod.
Mivan vele?
Sokat vagy el itthonról és ő egyre gyönyörűbb lesz.
Nem vetted észre?
Paul akar csinálni egy szobrot róla.
Újra találkoztál Paul-al?
Hova mentek?
Meglátogatjuk néhány barátunkat aztán megnézzük Paul kiállítását.
Nem szóltam róla?
Később találkozunk szívem.
Szia.
Később találkozunk.
Anya, mondott valamit Mr. Wyler a szobromról?
Majd megkérdezem róla.
- Alig várom hogy láthassam. - Én is, szívem.
Most mennünk kell.
Átadod neki az üdvözletem?
Persze.
Miért csináltad ezt anya? Engem is meghívtak.
Nem akarod hogy lásson engem.
Miért?
Nem veszed észre hogy ez én rólam szól.
A lányok mindig csak beszélnek.
De nem tudnak semmiről.
Ők álmodják az álmaim?
Vagy érzik amit én?
Hacsak láthatnám.
Tudom hogy ugyanígy érez.
És tudom hogy megértené az érzéseimet.
Ha a közelében lennék.
És akkor rám mosolyogna.
És gyengéden megcsókolna.
Remélem felfog hívni.
Remélem szimpatikus lesz.
Tudni akarom amit már más tud.
Mindannyian a szerelemre vágyunk.
És én nekem szükségem van egy gyengéd kézre.
Oh Paul, ő a férjem.
Nagyon örülök. Sokat hallottam magáról.
Végre találkoztunk.
Sarah.
Laura nem jött veletek?
Azt mondta nem akar.
Oh, kár.
Elegáns vagy ma este.
Később lehetnénk együtt?
A recepciónál, oké?
Mit csinálsz itt?
Hozok néhány gyertyát.
Hagyd csak rám!
Jól szórakozol, ugye?
Sajnálom, az én hibám.
Hülye féltékenység.
Féltékeny vagyok a szobraidra.
Paul. Elfogok menni.
Hiányozni fogsz.
Ne nyúlj hozzá Sarah, még nem száradt meg.
Sajnálom, Paul.
Mindig elfelejtem.
Szép?
Még nem fejeztem be.
Paul.
Szeretnék valamiről beszélni veled.
Üljünk le.
Paul...
Igen?
A szobraidat vagy a nőket szereted jobban?
Mert ha a szobrokat...
Sarah...Sarah...
Nézz rám. Én vagyok, Paul.
Minden rendben.
Még mindig szeretlek.
Én is szeretlek.
Nem, te a lányomba habarodtál bele.
Téged szeretlek.
Akkor hadd maradjak veled egy kicsit.
Hol vannak a többiek?
Kell még lennie valakinek.
Talán meghaltak?
Ne tereld el a témát.
Épp rólad beszéltünk.
Oh, Richard...
Nem, mi Sarah-ról beszéltünk, szeret téged, tudod.
De nem veszed észre hogy mit akar igazán.
Azt akarja hogy mutass egy kis gyengédséget.
Próbáld meg.
Te vagy aki miatt el akar menni.
Mi történt?
Kifelé! Kifelé!
Richard! A szobor!
A szobor!
Attól tartok Mr. Wyler komolyan megsérült.
Vagyis?
Attól függ. Még eltarthat egy darabig amíg lábra tud állni.
Várj itt.
Gyere beszéljünk.
Gyere kedvesem.
Ülj ide.
- Mi a baj? - A lábam.
- Itt? - Itt.
- Látom. - Ez valóban fájhat.
Emlékezned kéne rá, hogy fontos nyújtoztatni a lábad mielőtt megerőlteted.
Pihentesd, de nyújtóztasd egy órát egyszer.
Rendben, légy óvatos amikor táncolsz.
Akkor gyere el holnap.
Viszontlátásra asszonyom.
Laura.
Később visszajövök.
Ne ilyen gyorsan Costa.
Costa.
Nem szükséges itt lenned. Nincs szükségem senkire.
Apa!
El kell innen mennie.
És velünk mi lesz?
Mit fogunk csinálni?
Majd szerez új barátokat.
Nincs szüksége ránk.
És én?
Nem küldhetnek el csak úgy.
Nem vagyok már gyerek.
Beszélnem kell Paul-al.
Elmondani neki mindent.
Megfogja érteni.
Habár nem tudom hogy érthetné meg.
Csak azt tudom hogy beszélnem kell vele.
Nem feledkezhet meg rólam.
Anya.
Becsomagolnád a holmijaimat?
Persze. Miért?
Elakarok menni és elköszönni.
A tánctanárodhoz?
Igen, a tánctanáromhoz.
Menj és előbb nézd meg apádat, megint elmegy.
Laura.
- Igen. - Nem kellene ide jönnöd.
Én vagyok.
Még nem.
Megformált engem.
Laura... tényleg nem kéne itt lenned, jobb lenne ha elmennél.
Előbb beszélni akarok magával.
Menjünk el sétálni.
- Segíteni akarok magának befejezni a szobrot. - Hogyan, nem látok.
Érintéssel.
Elkészült.
Menjünk haza.