Černé kočky a skřeti a duchové s košťaty.
Slety čarodějnic, tam jich jsou spousty.
HALLOWEENSKÁ NOC 1963
Možná si myslíš, že mě děsí, hodně a moc.
Černé kočky a skřeti na halloweenskou noc.
Koleda.
Rodiče se vrátěj až v deset.
Víš to jistě?
Jsme tu sami, že jo?
Někde je tu Michael.
Sundej to.
Pojď nahoru.
Tak jo.
Hele, Judith, už je fakt pozdě. Musím jít.
Zavoláš mi zejtra?
Jo, jasně.
Slibuješ?
Jo.
Michaele?
Proboha!
Michaele?
30. ŘÍJNA 1978
Už jste někdy něco podobného dělala?
Jen s minimální ochranou.
Chápu.
Příjezdová cesta bude o pár set metrů dál napravo.
Vždycky mě znepokojuje jen to jejich blábolení.
Když se začnou vztekat.
Nemusíte se ničeho bát.
Za 15 let ani jednou nepromluvil.
Máme nějaká speciální nařízení.
Jen se snažte pochopit, s čím máme co dočinění.
Nepodceňujte to.
Nemyslíte, že bychom měli říkat „Jeho?“
Když myslíte.
Váš soucit je ohromný, pane doktore.
Co mu mám dát, až ho předvedeme před soudce?
Thorazine.
Sotva bude schopen se posadit.
O to jde.
BAR KRÁLÍK V RUDÉM
Myslíte to vážně, viďte?
Jo.
Chcete, aby se nikdy nedostal ven.
Nikdy.
Proč ho do Hardin County vezeme? Mohli jít...
Takový je zákon.
Jsme tu.
Odkdy je nechávaj chodit ven?
Zastavte u hlavní brány.
- Neměli bychom... - Jeďte.
Tady zastavte.
Neměli bychom jet do...
Počkejte.
Jste v pořádku?
Ano, nic mi není.
Je pryč. Utekl odsud.
To zlo uteklo.
Tak jo. Postarám se o to.
REALITY STRODE
Nezapomeň donést ten klíč k Myersovým.
Nezapomenu.
Přijdou se na dům podívat kolem 10:30. Nech ten klíč pod rohožkou.
Slibuju.
Laurie!
Ahoj, Tommy.
Přijdeš večer?
Stejná doba, stejný místo.
- Můžeme vyřezávat dýně? - Jasně.
- Koukat na filmy s příšerama? - Jasně.
Budeš mi číst? Uděláme si popcorn?
Jasně.
Měl by sis pospíšit.
Jak to, že jdeš do školy tudy?
Táta to po mě chtěl.
Proč?
- Musím tam nechat klíč. - Proč?
Chce ten dům prodat.
- Proč? - Je to jeho práce.
A kterej dům?
Dům Myersových.
Dům Myersových?
Tam bys neměla chodit.
Ale jo.
V tom domě straší.
Tak sleduj.
Lonnie Elam říkal, že tam nikdy nemáme chodit.
Lonnie Elam říkal, že v tom domě straší.
Prej se tam stalo něco hroznýho.
Lonnie Elam pravděpodobně neproleze z šestý třídy.
Musím jít. Uvidíme se večer.
- Ahoj. - Ahoj.
Kéž bych tě měla jen pro sebe.
Jen my dva.
Držela bych si tě blízko u sebe.
Tak blízko.
Jen my dva.
- Není to moje vina, Same. - Jistěže ne.
- Říkal jsem jim, jak je nebezpečný. - Dvěma zátarasy a pátráním
byste nechytil ani pětiletého.
Byl to váš pacient. Měl jste říct, že ta opatření nestačí.
Říkal jsem to! Nikdo neposlechl.
Nic víc nezmůžu.
Můžete se vrátit k telefonu
a říct jim, kdo přesně včera uprchl.
- A říct jim, kam přesně míří. - Pravděpodobně.
Mrhám tu časem.
Haddonfield je odsud 240 kilometrů.
Proboha, vždyť neumí řídit.
Včera večer mu to šlo dost dobře.
Možná ho to tu někdo učil.
Doktore Chancei, prosím, hlaste se na oddělení C.
Doktore Chancei, oddělení C, prosím.
A tím kniha končí.
Samuels ale ve skutečnosti mluvil o osudu.
Víte, osud zde postihl několik životů.
Nezáleželo na tom, co Collins udělá,
jeho osud byl předurčen.
Jeho vlastní den zúčtování.
Myšlenkou bylo, že osud
je reálná, skutečná věc,
se kterou se musí vypořádat každý člověk.
Jak se Samuelsův pohled na osud liší od Costaineova?
Laurie?
- Ano? - Odpověz na otázku.
Costaine napsal, že osud je nějak spojen pouze s náboženstvím,
zatímco Samuels měl pocit, že osud je spíš živel,
jako země, vzduch, oheň a voda.
Přesně tak.
Samuels rozhodně osud personifikoval.
V Samuelsových spisech je osud nehybný, jako hora.
Zůstává tam, kde člověk umírá.
Osud se nikdy nemění.
- Jo, jak se maj malý čarodějnice? - Ty jedna dýně.
Dejte mi pokoj.
Dostane tě.
Boogeyman se blíží.
Dejte mi pokoj.
Nevěří nám.
Copak nevíš, co se na Halloween děje?
Jo, dostanem sladkosti.
Boogeyman.
POUZE PRO SLUŽEBNÍ ÚČELY
Je na cestě.
Musíte mi věřit, strážníku. Míří do Haddonfieldu.
Protože ho znám.
Jsem jeho lékař. Musíte na něj být připraveni.
Pokud nebudete, skončí to vaším pohřbem.
PHELPSOVA GARÁŽ
BAR KRÁLÍK V RUDÉM
Jsme z Haddonfieldu,
nemůžeme být pyšnější. Neslyšíte nás, zkusíme být hlasitější.
Jsme z Haddonfieldu, nemůžeme být pyšnější...
Koukni na sebe.
Koukni kolik máš knížek. Potřebovala bys vozík.
Hej, Haddonfield.
Jo, to není vtipný.
Je to naprosto šílený.
Ráno jsme se učily tři nový pokřiky,
zápas je odpoledne, vlasy musím mít hotový do pěti
a ples je v osm.
- Budu vyřízená. - Zejtra toho ale tolik nemáš.
Rozhodně.
HADDONFIELDSKÁ STŘEDNÍ ŠKOLA VSTUPENKY V PRODEJI
Já jako obvykle nemám co dělat.
Můžeš si za to sama a vůbec mi tě není líto.
Hej, Lyndo, Laurie.
Proč jste na mě nepočkaly?
Čekaly jsme 15 minut, ale ty nikde.
To není pravda. Jsem tady.
Co je, Annie? Neusmíváš se.
Už se nikdy neusměju.
- Paul mě zatáhnul do šatny, aby mi řek... - Prozkoumat neprobádaný území?
- To už je probádaný. - Jen jsme mluvili.
- Jasně. - Jasně.
Blbec se nachal chytit, jak hází vejce a píše mejdlem po oknech.
Dostal zaracha. Nemůže dneska přijít.
Já myslela, že dneska hlídáš.
Hlídá jen proto, aby měla kde...
Do hajzlu.
Mám to kde dělat.
Zapomněla jsem učebnici chemie.
No a co? Tu já zapomínám pořád.
A taky učebnici matiky a angličtiny a, koukneme se, i francouzštiny a...
K čemu vůbec jsou? Nepotřebuju je.
Vždycky všechny zapomenu.
Nesejde na tom, jestli máš nebo nemáš učebnice.
Hele, není to Devon Graham?
To bych neřekla.
Ten je rozkošnej.
Hej, vole.
Rychlost zabíjí.
Bože, nepochopíš vtip?
Annie, jednou nás dostaneš do pořádnýho maléru.
Rozhodně.
Nesnáším, když někdo má auto a žádnej smysl pro humor.
Platí ještě ten večer?
Nechci, abys měla pořádnej malér, Lyndo.
Ale no tak, Annie.
S Bobem to plánujeme celej tejden.
No dobře.
Wallaceovi odjedou v sedm.
Já hlídám u Doyleových.
Jen o tři domy dál. Můžem hlídat spolu.
Skvělý, mám tři možnosti.
Koukat, jak děti spěj, poslouchat Lyndu, jak to dělá, anebo kecat s tebou.
Jsem tak naštvaná.
Proč si nekoupíš svoje?
Vyloudilas ode mě dvacku.
V kolik dneska?
Nevím, musím vzít bráchu koledovat.
Bob bude taky koledovat?
Vtipný. Tak zatím.
- Ahoj. - Ahoj.
Annie, podívej.
Na co?
Za tím křovím.
Nic nevidím.
To je ten, jak jel moc rychle. Jak jsi na něj křičela.
Nějakej plachej, ne?
Hej, úchyle.
Laurie, zlato, chce s tebou mluvit.
Chce tě pozvat na rande.
Stál přímo tady.
Ubohá Laurie, vyplašila jsi dalšího.
Je to hrozný, vůbec nechodíš ven.
Musela sis docela nahrabat, když tak často hlídáš.
Kluci mě považujou za chytrou.
Já ne, podle mě jsi střelená. Teď ještě vidíš chlapy za křovím.
No, domov, sladký domov.
Tak zatím.
- Ahoj. - Ahoj.
Pardon, Laurie.
Omlouvám se, pane Brackette.
- Nechtěl jsem tě vyděsit. - To nic.
No, je Halloween.
Jedno postrašení asi neuškodí.
Ano, pane. Ráda jsem vás viděla.
Ale ne.
Ne.
- Koleda. - Koleda.
No, kluku, myslela jsem, že z pověr už jsi vyrost.
Haló?
Kdo je to?
- Haló? - Proč jsi mi zavěsila?
- Annie? Tos byla ty? - Jasně.
Proč jsi nic neřekla? Vyděsilas mě.
Měla jsem plnou pusu, neslyšelas?
Myslela jsem, že je to úchyl.
Teď ti přijde i žvejkání úchylný.
Přicházíš o rozum.
Už jsem o něj přišla.
To pochybuju.
Máma mi půjčí svoje auto. Vyzvednu tě v půl sedmý.
Tak jo. Ahoj.
Ahoj.
Jen klid.
Tohle je směšný.
Pohni.
Ahoj.
Nespěchej.
Jo, Judith Myersová. Myersová.
Řada 18, parcela 20.
Víte, něco takovýho se stane v každým městě.
Pamatuju si na starýho Charlieho Bowlese v Russellville před 15 roky.
Jednoho dne dojedl večeři, vstal od stolu
a zamířil do garáže,
kde sebral pilu.
A pak se vrátil do domu,
políbil svou ženu a dvě děti na rozloučenou
a pak...
Kde to je?
Je to přímo tady.
Jo, Myersová, Judith Myersová. Pamatuju si jí.
Nemohl jsem tomu uvěřit.
Takovej malej kluk.
Co je? Zabloudil jste?
Proč to dělaj? Zatracený děti!
O Halloweenu jsou schopný všeho.
Čí je to hrob?
To nevím.
Osmnáct, devatenáct...
Judith Myersová.
Vrátil se domů.
Pořád se bojíš?
Nebála jsem se.
- Lžeš. - Nebála.
Někdo stál na zahradě pana Riddlea.
- Pravděpodobně pan Riddle. - Sleduje mě.
Pan Riddle tě sleduje? Laurie, panu Riddleovi je 87.
Koukat pořád může.
To je asi to jediný.
- K čemu ta dýně? - Ta je pro Tommyho.
Řekla jsem si, že vyřezáváním dýně se zaměstná.
Vždycky jsem říkala, že bys byla super Skautka.
Dík.
Když je o tom řeč, možná budu dneska taky za Skautku.
Mám v plánu dělat popcorn a koukat na film Doktor Dementia.
Šest hodin hororovejch filmů v řadě.
Malá Lindsey Wallaceová nemá tušení, co jí čeká.
Můj táta! Zbav se toho!
Laurie, přestaň kašlat.
Co je to s tebou, prokrista?
Chovej se normálně. Tady je. Chovej se normálně, Laurie.
Ahoj, Annie, Laurie.
- Dobrej. - Čau, tati, co se stalo?
- Co? - Co se stalo?
Někdo se vloupal do železářství. Asi děti.
Ty viníš děti ze všeho.
No, vzali jen nějaký halloweenský masky. lano a pár nožů.
- Kdo to podle tebe byl? - Je těžký vyrůstat s cynickým otcem.
Nebudete mít zpoždění...
Ptal jsem se, jestli nebudete mít zpoždění.
A ještě k tomu řve.
Ahoj, holky.
- Čau, tati. - Nashle.
Šerife?
Promiňte, jsem Loomis. Doktor Sam Loomis.
Lee Brackett.
- Mohli bychom si promluvit? - Tak na pár minut.
- Mám tu... - Je to důležité.
Deset minut.
Počkám tu.
Co je s tebou?
Podle mě to ví. Určitě to cejtil.
- Necejtil. - Ale jo.
Vidělas, jak se tvářil?
Tak se tváří vždycky.
Co si zejtra vemeš na ples?
Myslela jsem, že tebe takový věci nezajímaj, Laurie.
- Sama se můžeš někoho zeptat. - To nejde.
Jasně, že jde. Stačí jen k někomu přijít a říct
„Nechceš jít na ples?“
Ty bys to dokázala. Já ne.
Můžeš se zeptat Dicka Baxtera. Ten by s tebou šel.
Radši bych šla s Benem Tramerem.
Ben Tramer?
Věděla jsem to.
Tak přece jen na takový věci myslíš, viď, Laurie?
- Sklapni - Je pěknej.
Ben Tramer.
- Tak jo. - Ahoj.
Jdeme, jdeme s koledou, obdarujte nás dobrotou.
- Zdravím. Jak se máte? - Ahoj, Annie, pojď dál.
V kolik hodin má jít spát?
V devět do postele, Lindsey.
- Dobrou noc, zlato. - Nezlob.
- Nashle. - Ahoj.
- Opatrujte se. - Dobře.
ŠERIF
Žije tu někdo?
Od třiašedesátýho, kdy se to stalo, ne.
Každý dítě si myslí, že tu straší.
To je možná pravda.
- Koukněte. - Co?
Co je to?
To je pes.
Ještě teplej.
Dostal hlad.
No tak, mohl to být skunk.
Možná.
Tohle by člověk neudělal.
On není člověk.
Tady se to stalo.
Seděla přímo tady.
Mohl jí vidět skrz to okno.
Z trávníku by mohl vidět dovnitř.
Musíte mě považovat za velice zlověstného doktora.
Mám na ní povolení.
Přijde mi, že jste jen vyděšený.
Ano, to jsem.
Poznal jsem ho před 15 lety. Bylo mi řečeno, že z něj už nic nezbylo.
Žádný rozum, svědomí, nebo pochopení.
A to ani v tom nejzákladnějším ohledu. Život a smrt, dobro a zlo,
správné a špatné.
Poznal jsem šestileté dítě
s prázdnou, bledou tváří bez emocí
a s těma nejčernějšíma očima.
Ďáblovýma očima.
Strávil jsem osm let snahou k němu proniknout.
A pak dalších sedm, aby zůstal zavřený,
protože jsem si uvědomil, že to, co žije za očima chlapce,
je čisté a ryzí zlo.
Co budeme dělat?
Už tu dnes v noci byl.
Myslím, že se vrátí.
Počkám tu na něj.
- Měli bychom zavolat do televize a rádia. - Ne.
Lidé by ho viděli na každém rohu, hledali by ho v každém domě.
Řekněte svým mužům, ať drží jazyk za zuby a mají oči otevřené.
Vrátím se za hodinu.
„Jak to?“ Zvolal Artuš.
„Nikoho tudy nenech projít bez boje.“
„Tak tak je to?“ Pravil rytíř nebojácným a povýšeným tónem.
Ten příběh se mi nelíbí.
Krále Artuše máš přece rád.
Už ne.
Proč je máš pod gaučem?
Mámě se nelíbí, že je mám.
Laser Man.
Neutron man. Nedivím se jí.
Tarantula Man.
Laurie, co je to ten boogeyman?
Dům Doyleových.
- To jsem já. - Ahoj, Annie, co děláš?
Dělám popcorn.
Bavíš se?
Jsem si jistá, že jo.
Mám pro tebe velkou novinu.
Kruci. Vydrž chvilku.
Ahoj, Lestere.
Roztrhá mě na kusy jejich pes.
Lindsey, hned toho psa odveď z kuchyně.
Nesnáším toho psa. Jsem jediná na světě, koho nemá rád.
Tak co je ta velká novina?
Co bys řekla, kdybych ti pověděla, že jdeš zejtra večer na ples?
Asi bych řekla, že máš špatný číslo.
No, právě jsem mluvila s Benem Tramerem a byl fakt nadšenej,
když jsem mu řekla, jak moc se ti líbí.
Annie.
Tos neudělala. Prosím, řekni, že ne.
Jak jsi to mohla udělat? Jak jsi mu mohla zavolat?
Jak to myslíš, že to bylo snadný?
Nemůžu tomu uvěřit.
Už ti nemůžu nic říct.
Vždycky, když ti něco řeknu, ví to pak úplně každej.
Nejsem naštvaná.
Prosím, řekni mi, žes to neudělala.
- Laurie. - To je tak ponižující.
- Ten boogeyman je venku. - Nemůžu za ním jít.
- Laurie, je tam venku. - Vydrž.
Laurie, ten boogeyman je venku, podívej.
Tommy, venku nikdo není.
Jdi koukat na televizi.
To byl jen Tommy.
Prosím, řekni, žes to neudělala. Jak jsi to mohla udělat?
Je to prostý. Líbí se ti a ty se líbíš jemu.
Potřebuješ jen trochu postrčit.
Nic se ti nestane, když si s ním vyrazíš. Prokrista!
Do hajzlu!
Ne, jen jsem se celá pokecala. Zavolám ti zpátky.
Fuj.
Lindsey, potřebuju župan.
Lindsey, Lester zase štěká a zas mi leze na nervy.
Tak nic.
Asi má rande.
VĚC
Co ta dýně?
Až po filmu.
Co zbytek mých komiksů?
Až po dýni.
A co ten boogeyman?
Nic takovýho není.
Richie říkal, že po mně dneska půjde.
Věříš Richieho řečím?
Ne.
Tommy, o Halloweenu se lidi snaží jeden druhýho napálit.
Je to klam. Myslím, že tě chtěl Richie jen vyděsit.
Já toho boogeymana viděl. Viděl jsem ho venku.
Venku nikdo nebyl.
Byl tam.
Jak vypadal?
Boogeyman.
Tohle nikam nevede.
Tak jo. Boogeyman může přijít jen o halloweenský noci, že jo?
- Jo. - No, dneska jsem tu já.
Nedovolím, aby se ti něco stalo.
Slibuješ?
Slibuju.
Můžeme teď udělat tu dýni?
Tak pojď.
Bezvadný.
Haló?
Kdo je tam?
Paule, je to jeden z tvejch lacinejch triků?
Tak asi ne.
Dneska Annie na triky nemá náladu.
No tak.
Lindsey!
Lindsey, pojď sem!
Lindsey, jsem v prádelně a dveře nejdou otevřít.
Rozprostřete se!
Chceme zjistit tvar té věci!
Propána.
- Hej. - Jo.
Skoro dokonalý...
Konečně jednoho máme.
Našli jsme létající talíř!
Lindsey, zvedni ten telefon. To je Paul.
Lindsey!
Vydrž, prosím. Jsem tady.
Výborně.
- Odkud myslíš, že to je? - To nevím.
Haló?
Ahoj, Lindsey, tady Paul. Je tam Annie?
Ano, je.
Dáš mi jí?
Pere si oblečení.
Hele, řekni jí, že volám já, dobře?
No dobře.
Annie, volal Paul.
Ty ses tu zamkla.
Já vím.
Zatáhni mě za nohu. Uvízla jsem.
Teď mi slib, že o tomhle nikomu neřekneš.
Uvízla v okně. Hned tu bude.
- Haló. - Ahoj, Annie.
- Ahoj, Paule. - Uvízla, jo?
No jo, nech toho, to se může stát každýmu.
Jasně, uvíznout v okně.
Jo, tebe jsem viděla uvíznout ve spoustě jinejch pozic.
Moji rodiče jsou pryč.
To je bezvadný. Kdy odešli?
Asi před půl hodinou.
Tak to je naprosto fantastický.
- Tak proč nepřijdeš? - Vyzvedni mě.
Teď nemůžu. Mám oblečení v pračce.
- Ty nebudeš potřebovat. - Sklapni, blbče.
Bože, mám na sobě košili. Na nic jinýho nemyslíš.
Ty na nic jinýho nemyslíš.
Kdepak. Myslím na plno věci.
Co kdybysme o nich přestali mluvit
a šli je dělat?
Zamkněte dveře, zatlučte okna
a zhasněte světla.
Neodcházejte, protože tady je scéna z...
Bojím se.
Tak proč tady sedíš po tmě?
- Nevím. - Oblíkni se. Pojedem vyzvednout Paula.
Mně se nechce.
Lindsey, já myslela, že si rozumíme.
Chci tu zůstat a dívat se.
Dobře.
A co kdyby ses mohla dívat s Tommym Doylem? Líbilo by se ti to?
- Jo. - No tak pojď se mnou.
Dělej, pospěš si.
Ahoj, Tommy.
Ahoj, pojďte dál. Vyřezáváme dýni.
Chci se dívat na telku.
Jak by se vám to líbilo, děti?
- Fajn. - Annie, jsem tu.
A nyní děsivé rozuzlení
Věci.
Ty ses vyfikla.
Nebyla to moje nejlepší noc.
Polila jsem si oblečení máslem. Je v pračce.
A pak jsem uvízla v prádelně.
Hele, zavolej Benu Tramerovi, že to byla sranda.
- To nejde. - Jo, jde.
Ne, šel pít s Mike Godfriedem a vrátí se až pozdě.
Budeš mu muset zavolat zejtra.
Navíc jedu vyzvednout Paula.
Počkej chvíli.
Když jí pohlídáš, zvážím, že ráno promluvím s Benem Tramerem.
Beru.
Paul nemá zaracha?
Má, ale blbec dokázal vyklouznout.
Hele, zavolám tak za hoďku, dobře?
Jo.
- Ahoj. - Ahoj.
Stará Skautka je zase tady.
Paule můj, dám ti život svůj.
Žádný klíčky. Ale prosím, Paule můj.
Ó, Paule můj, už nezdržuj.
Ó, Paule.
Ó, Paule můj, už nezdržuj.
Drahý Paule.
Paule můj.
Pozor. Kapitán posádce, připravte se na změnu polarity.
Při přistání zachováme standardní bezpečnostní protokol A.
A do odvolání všichni musí nosit ruční zbraně. To je všechno.
- Vypínám umělou gravitaci. - Záď uzamčena.
- Vypněte primární cívku. - Vypnuta.
Lindsey.
Kde jsi?
To je boogeyman!
Je venku! Venku je boogeyman!
- Koukni, to je boogeyman! - Co je?
- U Lindsey je boogeyman! - Tommy, dost.
Děsíš Lindsey.
Je támhle u...
Tommy, dost už! Nikdo tam není!
Boogeyman není
a jestli nepřestaneš, vypnu televizi a pošlu vás spát.
Nikdo mi nevěří.
Já ti věřím, Tommy.
- Já se nebojím. - Blbost.
- Nebojím. - Tak jdi dovnitř.
Srabe.
Pokračuj, Lonnie.
Jdi dovnitř!
Hej.
Hej, Lonnie. Koukej odsud vypadnout.
Kristepane.
Jste v pořádku?
Jo.
Nic se tu neděje, kromě dětskejch vtipů, koledování, parkování a sjíždění se.
Mám pocit, že se pletete.
Máte špatný pocit.
Zatím jste mě o opaku nepřesvědčil.
Co víc ještě potřebujete?
Chce to víc než jen řečičky, abych byl celou noc schovanej ve křoví.
Patnáct let jsem koukal, jak sedí v místností a zírá do zdi.
Neviděl ale tu zeď. Viděl skrz ní.
S nelidskou trpělivostí čekal na tuhle noc.
Čekal na jakýsi tichý alarm, který ho nastartuje.
Do vašeho malého města přišla smrt, šerife.
Můžete jí buď ignorovat, anebo mi pomoct ji zastavit.
Jen další řečičky.
Doktore, víte, co je Haddonfield?
Rodiny a děti, které v řadě lemují tyto ulice.
Tvrdíte mi, že tu v řadě čekají na jatka?
Je to možné.
Dobrá, zůstanu s vámi přes noc, kdybyste měl náhodou pravdu.
A jestli máte pravdu, zatracuju vás, že jste ho nechal útéct.
Tak jo, napřed půjdem dovnitř a chvíli si pokecáme.
Pak Annie rozptýlí Lindsey a my půjdem nahoru.
Do první ložnice nalevo.
- Jasný? - Tak jo. Napřed z tebe servu šaty.
Neroztrhej mi blůzu. Je drahá, idiote.
Pak ho ty serveš ze mě. A pak Lindseyino oblečení.
Asi to chápu.
Rozhodně.
Ne.
Bobe, postav mě na zem. Tohle je naprosto ujetý.
Dej mě dolů.
Hele, je tu naprostá tma.
Jo.
Hej, Annie.
Annie, jsme tu.
Kam asi šli?
Annie asi vzala Lindsey někam ven.
Mrknem, jestli tu není vzkaz.
Anebo ne.
Dostane tě.
Ne, nedostane.
Hele, nikdo nikoho nedostane. Přestaňte se navzájem strašit.
Dneska večer si užívají všichni.
Tak jo, co teď?
Uděláme si popcorn.
Ne, už jsme ho měli dost. Co dokoukat ten film?
- Jo. - Jo.
Dům Doyleových.
Ahoj, Laurie. Jak je?
Za celej večer jsem si poprvý sedla.
Hele, je tam Annie?
Myslela jsem, že je doma. Jela pro Paula.
No, tady rozhodně není.
Asi se někde zastavila. Zavolej mi, až se vrátí.
Mám tu Lindsey a chci vědět, v kolik jí uložit.
Dobře. Tak zatím.
Užijte si to.
To si rozhodně užijeme.
Ahoj.
Lindsey tu celou noc nebude.
Tak to je úžasný.
Do hajzlu. Už zas.
Nemůžu si pomoct. Ten telefon furt vyzvání.
- A já tě nedovedu zabavit? - Zvedni ten blbej telefon.
To nejde. Co když jsou to Wallaceovi?
Dostali bysme Annie do maléru.
Prostě ho vyvěsíme.
Fantastický.
Rozhodně.
Jo.
- Chceš pivo? - Jo.
Nic jinýho říct neumíš?
Jo.
Dones mi pivo.
Já myslel, že ty ho doneseš mně.
Jo?
Hned budu zpátky.
Neoblíkej se.
Annie?
Paule?
Lyndo, ty jsi blbá.
Tak jo, Lyndo. Vylez ven.
Neseš to pivo?
Pěkný, Bobe. Moc pěkný.
Vidíš něco, co se ti líbí?
Co se děje? Jako duch nemáš zájem, Bobe?
Tak fajn. No tak, kde je moje pivo?
Můžeš mi odpovědět?
Fajn, tak neodpovídej.
Ty jsi ale divnej.
Zavolám Laurie. Chci vědět, kde jsou Paul a Annie.
Tohle nikam nevede.
Konečně.
Haló?
No jasně, Annie.
Napřed tvoje proslulý žvejkání a teď proslulý ječení?
Annie, jsi v pořádku?
Zase si ze mě střílíš?
Jestli je to vtip, zabiju tě.
Annie?
Spěte sladce, děti.
POUZE PRO SLUŽEBNÍ ÚČELY
Bobe?
Lyndo?
Annie?
Lyndo?
Bobe?
Tak jo, Annie.
Tak jo, blbouni. Dost těch vtipů.
No tak, Annie. To stačí.
Už to rozhodně přestalo bejt vtipný, tak toho nechte.
Budete litovat.
NAŠE MILOVANÁ DCERA JUDITH MYERSOVÁ
Proboha.
Ale ne.
Pomoc.
Ne.
Pomoc! Prosím, pomozte mi někdo!
Pomoze mi někdo!
Bože, pomozte mi!
Prosím! Pomozte mi, prosím!
Pomoc!
Proboha, pomozte mi, prosím!
Haló!
Haló, pomozte mi!
Můžete mi prosím pomoct! Prosím!
Copak mě neslyšíte?
Proboha!
Pomozte mi, prosím!
Klíče.
Tommy!
Tommy! To jsem já!
Tommy!
Kdo je to?
Tommy, otevři, to jsem já!
Jo, dobře.
Tommy, prosím!
Tommy, pospěš si!
Tommy, prosím!
Tommy! Pospěš si!
Tommy, prosím!
- Jdi nahoru. - Co se děje?
Jdi nahoru a zamkněte dveře.
- Bojím se - Udělej to!
- Boogeyman... - Rychle!
Ale ne.
Prosím, přestaň.
Prosím.
Kde jste byl? Byl jsem u Myersových...
Našel jsem auto. Je tady.
- Kde? - O tři bloky dál.
Vy běžte za domy. Já to pohlídám vepředu.
- Jeďte! - Dobře.
Tommy? Lindsey?
Děti.
Trochu se projdeme.
Byl to boogeyman?
Bojím se.
Není se čeho bát.
Jsi si jistá?
Jak to?
Zabila jsem ho.
Boogeymana nemůžeš zabít.
Vlezte tam. Dělejte. Zamkněte se tu.
Pomoc.
Tommy, odemkni dveře.
Pojďte sem.
Teď mě poslouchejte.
Chci, abyste šli dolů a hlavními dveřmi ven.
Chci, abyste šli do domu Mackenzieových
a řekněte jim, aby zavolali policii a poslali jí sem.
- Laurie... - Rozumíš mi?
Udělej, co říkám.
No tak! Seženem pomoc!
Poběž!
Byl to boogeyman.
Skutečně máte pravdu.
Překlad titulků: Tomáš Cipro