HALLOWEEN-NATTEN 1963
- Mina föräldrar kommer hem tio. - Är du säker?
- Vi är väl ensamma här? - Michael är här någonstans.
Ta av dig den där!
Vi går upp på övervåningen.
Du är kall om händerna...
Det är sent, jag måste gå nu..
- Lovar du att ringa mig imorgon? - Javisst.
Michael!
Michael?
- Har du gjort nåt sånt här förut? - Bara med mindre säkerhetsåtgärder.
Infarten är till höger där framme.
Det enda som stör mig är gagget, när de bara mal och mal och mal.
Du behöver inte vara orolig. Han har inte sagt ett ord på 15 år.
Är det några specialföreskrifter?
Tänk bara på vad det här gäller, och underskatta det inte.
- Kan vi kalla "det" för "honom"? - Om du vill det, så.
Vilket medlidande ni har, doktorn.
- Vad ska jag ge honom i rätten? - Klorpromazin.
- Då kan han knappt sitta upp. - Just det.
- Ni menar visst allvar. - Ja.
- Ni önskar att han aldrig slapp ut? - Aldrig, aldrig, aldrig någonsin.
- Varför ska han dit om ni ändå... - För att lagen är sån. Här är det.
Får det röra sig fritt nu?
Kör till stora grinden. Kör nu!
Stanna här.
- Borde vi inte köra ända fram… - Vänta!
Klarade du dig? Han slapp ut! Ondskan har sluppit ut härifrån.
Jag har det.
- Glöm inte att lämna nyckeln. - Nej då.
De ska titta på huset halv elva. Lägg den under dörrmattan.
Laurie!
Hej, Tommy.
- Kommer du i kväll? - Ja då.
- Kan vi göra lyktor och kolla film? - Visst.
- Läsa högt och göra popcorn? - Visst, visst.
Skynda på nu.
- Varför går du den här vägen? - Pappa bad mig att lämna en nyckel.
- Varför det? - För att han ska sälja ett hus.
- Vilket då? - Myers hus.
- Man ska inte gå dit. - Jo, jag ska det.
- Det är ju ett spökhus. - Titta ska du få se.
Lonnie sa att det spökar där. Han sa att det hänt nåt hemskt där.
- Lonnie klarar nog inte sexan. - Jeg måste sticka. Vi ses i kväll.
Jag förklarade hur farlig han är.
Gjorde du? Två vägspärrar är ingenting.
- Du borde ha krävt skärpt säkerhet. - Det var ingen som hörde på.
- Jag kan inte göra nåt åt det här. - Ring och berätta vem som rymt...
- ...och vart han är på väg! - Vart han kanske är på väg.
Han kan inte köra till Haddonfield.
Han körde bra igår kväll. Nån här kanske har lärt honom.
Dr. Chance till avdelning C.
Dr. Chance till avdelning C...
Och så slutar den här boken.
Men det som Samuels diskuterar här är egentligen inget annat än ödet.
Ödet hann nämligen i fatt många av bokens gestalter.
Det spelade ingen roll vad Collins gjorde-
-för han måste ändå möta sitt öde.
Räkenskapens dag för just honom.
Tanken med allt detta är att ödet är något mycket verkligt.
Något helt konkret som alla människor måste hantera.
Hur skiljer sig Samuels ödesbegrepp från det hos Costain? Laurie?
Svara på frågan.
Costain skrev att ödet hade att göra med religion-
-medan Samuels skrev att ödet var som jord, vind, eld och vatten.
Ja, Samuels konkretiserade ödet.
I Samuels böcker står ödet fast som ett berg.
Det står kvar även efter vår död. Ödet är oföränderligt.
- Hur mår alla små häxor? - Han kommer att ta dig!
Han kommer att ta dig! Han kommer att ta dig, han tar dig!
- Dödmannen kommer! - Han tror inte på oss.
- Vad händer på Halloween? - Man får godis.
Dödmannen, dödmannen, dödmannen, dödmannen...
Han är på väg dit.
Ni poliser måste tro mig, han är på väg till Haddonfield.
För att jag känner honom! Jag är hans läkare. Gör er beredda.
Annars gräver ni er egen grav.
Vad böcker du släpar hem, du skulle behöva en vagn.
Jag beklagar mig inte.
I morgon ska vi öva in nya rörelser före matchen innan eftermiddagen-
-sen ska jag till frissan fem och klockan åtta börjar dansen...
- Jag har så klart inget att göra. - Du får faktiskt skylla dig själv.
Hallå, Lynda och Laurie! Varför väntade ni inte på mig?
- Vi väntade, men du kom ju aldrig. - Det är inte sant, för här är jag.
Vad har hänt?
Paul drog in mig i killarnas omklädningsrum...
- För att utforska nya områden? - Vi pratade faktiskt bara.
De såg när han slängde ägg.
- ... så han får inte gå ut i kväll. - Du ska väl ändå sitta barnvakt?
- Det gör hon för att ta dit sin... - Skit!
Toa har jag hemma.
- Jag glömde ta med min kemibok. - Jag glömmer alltid mina böcker.
Vad ska man ha böckerna till? Jag glömmer alltid alla mina.
Det spelar väl ingen roll...
Är inte det där Davon Graham?
- Jag tror inte det. - Jag tycker att han är gullig.
Hallå, tönten! Kör inte för fort!
Tål han inte skämt?
Du ställer till det för oss allihop.
Jag hatar killar i bil som saknar humor.
- Ska vi göra nåt i kväll ändå? - Jag vill inte ställa till nåt.
Kom igen nu, Annie. Bob och jag såg fram emot det här.
- Föräldrarna ska iväg klockan sju. - Jag vaktar hos Doyle, vi kan ses.
Åh, vad kul.
Glo på sovande ungar, höra Lynda pippa och prata med dig.
- När ska vi ses i kväll? - Brorsan vill att vi gör bus först.
- Sen ska du väl busa med Bob? - Jättekul. Vi ses.
- Titta, Annie. - Var då?
Bakom busken där.
- Jag ser inget. - Han i bilen, han som du skrek åt.
Påhittig typ.
Hallå, ditt äckel.
Han vill prata med dig, Laurie.
Han vill bjuda ut dig.
- Han stod där. - Du skrämde bort honom också.
Det är tragiskt: Du går aldrig ut. Du blir rik på ditt barnvaktande.
- Alla tycker att jag är för smart. - Inte jag. Du ser ju i syne.
Hem, ljuva hem.
- Hej så länge. - Hej då.
Förlåt mig, Laurie. Det var inte meningen att skrämmas.
Det är ju Halloween, då ska alla bli ordentligt skrämda.
Ja. Hej då.
Åh, nej!
Blir det bus eller godis?
Tror jag fortfarande på skrock?
Hallå?
Vem är det?!
Hallå? Annie! Var det du som ringde?
- Varför sa du inget? - Jag hade mat i munnen.
- Jag trodde att det var nåt pervo. - Hör du perversa tuggljud nu också?
Du, jag ska få låna mammas bil. Jag hämtar dig halv sju.
Skynda dig på.
Vi hinner.
Här har vi det. Judith Myers.
Rad 18, gravplats 20.
Det händer nåt sånt där i vartenda litet samhälle.
Jag kommer ihåg Charlie Bowles i Russellville.
En kväll när han ätit middag gick han från bordet-
-och så gick han ut i garaget och hämtade en bågfil-
-och gick in igen och kysste alla adjö...
-och sen... - Var är vi?
Här borta är det.
Judith Myers, henne minns jag. Det var ofattbart, en liten pojke.
Har du gått vilse?
Varför gör de såhär? Jäkla ungar.
De gör vad som helst på Halloween.
- Vems grav är det? - Jag vet inte...
Arton, nitton...
Judith Myers.
Han har kommit hem.
- Är du fortfarande rädd? - Jag var inte rädd.
Jag såg någon stå på mr Riddles tomt.
- Det var nog mr Riddle. - Han stod och tittade på mig.
- Mr Riddle är ju 87 år! - Han kan väl titta för det.
- Vad ska du med pumpan till? - Tommy ska få göra en lykta.
- Du skulle bli en bra flickscout. - Tack för det.
Jag skulle kunna vara scout själv. Jag ska äta popcorn och se på TV.
De viser sex timmar skräckfilm. Lindsey lär bli chockskadad.
Pappa! Göm den!
Sluta hosta, Laurie! Vad är det med dig?
Var naturlig nu, Laurie.
Hej, Annie och Laurie.
Hej, Pappa. Vad är det som hänt?
- Några ungar har gjort inbrott. - Du skyller ju alltid på ungar.
Vem tror du själ en Halloweenmask, ett rep och ett par knivar, då?
Det är svårt att ha en cynisk far.
Kommer inte ni sent nu?
- Kommer inte ni sent? - Skriker gör han också.
- Hej med er, flickor. - Hej då.
- Ursäkta. Jag är dr. Sam Loomis. - Lee Brackett.
Jag skulle vilja tala med er. Det är mycket viktigt.
Jag kommer om tio minuter.
- Vad är det med dig? - Jag tror att han kände lukten.
- Nej då. - Jo, såg du inte hans min?
Han ser alltid ut så.
- Vad ska du ha på dig på dansen? - Jag trodde inte du tänkte på sånt.
Du skulle kunna fråga nån.
Det är bara att gå fram till nån och säga: "Vill du gå på dansen?"
Du kan göra sånt, men inte jag..
- Fråga Dick Baxter, han vill nog. - Jag går hellre ut med Ben Tramer.
Ben Tramer?
Jag visste väl det! Så du tänker på sånt i alla fall?
- Håll käften. - Han är snygg...
Hej då.
- Hej. - Hej, Annie. Kom in.
- När ska hon lägga sig? - Jag lägger mig nio.
- Var snäll nu. - Hej då.
- Bor det nån här? - Ingen har bott här sen 1963.
- Ungarna tror att det är hemsökt. - De kan ha rätt.
Titta där!
- Vad är det för nåt? - En hund.
- Den är fortfarade varm. - Han blev hungrig.
- Det kan ha varit en skunk. - Visst.
- Ingen människa gör nåt sånt. - Det här är inte en människa.
Det var här det hände. Det var här hon satt.
Han kan ha sett oss genom fönstret.
Om han stod på gräsmattan.
Ni måste tycka att jag är en kuslig läkare.
Jag har naturligvis licens.
- Ni verkar helt enkelt vara rädd. - Det är jag också.
Vi träffades för femton år sen. Man sa att inget fanns kvar-
-inget förnuft, inget samvete-
-inget som helst begrepp om liv och död-
-om ont och gott eller om rätt och fel.
Jag träffade detta sexåriga barn-
-som hade ett tomt, blekt, orörligt ansikte...
...den svartaste blick... Djävulens blick.
I åtta år försökte jag nå honom-
-men sen såg jag bara till att han hölls inlåst, för i honom bodde...
-...ondskan. - Vad gör vi?
Han har varit här en gång i kväll, så jag väntar på honom här.
Jag borde ändå kontakta media...
Gör ni det kommer man att se honom i vartenda gathörn.
Säg åt dina mannar att hålla munnen stängd och ögonen öppna.
Jag tittar förbi om en timme.
"Här kommer ingen förbi utan att slåss", sade Arthur.
"Inte det?", svarede riddaren djärvt.
- Jag gillar inte den där boken. - Jag trodde du älskade den.
Inte nu längre.
- Varför har du dem där? - Mamma gillar dem inte.
"Laser Man"... "Neutron Man"... Jag förstår varför.
- "Tarantula Man"... - Laurie, vem är dödmannen?
- Hos Doyle... Annie, vad gör du? - Jag gör popcorn.
Du har det säkert också roligt.
Jag har en stor nyhet till dig.
Oj då. Vänta lite.
Hej, Lester. Hunden vill slita mig i stycken.
Lindsey! Se till att få ut hunden ur köket!
Byrackan gillar alla utom mig.
Vad var det för nyhet, då?
Vad säger du om jag säger att du ska gå på dansen?
Att du ringt fel.
Jag pratade just med Ben Tramer-
-och han blev helt till sig när han fick veta hur tänd du är på honom.
Annie, säg att det inte är sant. Hur kunde du göra nåt sånt?
Hur bara kunde du ringa honom? Jag kan inte tro att det är sant.
Så fort jag säger nåt till dig får varenda människa veta det.
Nej då, jag är inte arg... Snälla, säg att du inte gjorde det.
Laurie! Dödmannen står där ute, han är här utanför!
- Vänta lite. - Dödmannen! Titta!
Det står ingen där ute. Gå och titta på TV.
Det var Tommy.
Hur bara kunde du göra det?
Du gillar honom, han gillar dig. Ni behöver lite hjälp.
Det skadar väl inte att gå ut med honom... Fan också!
Nej, jag grisade ner mig. Jag ringer upp om en stund.
Lindsey! Jag behöver en morgonrock.
Äckel.
Lindsey! Nu skäller Lester igen och jag blir galen på honom.
Glöm det. Han hittade väl nån fin hundtjej.
FANTOMEN FRÅN MARS
- Pumpalyktan, då? - Efter filmen.
- Serierna, då? - Efter lyktan.
- Dödmannen då? - Han finns inte.
- Richie sa att han skulle ta mig. - Tror du på Richie?
På Halloween busar man med folk. Richie försökte bara skrämmas.
Jag såg ju dödmannen. Jag såg honom där ute, så det så.
- Hur såg han ut? - Som dödmannen.
Vi kommer ingenvart. Men visst kan dödmannen bara komma på Halloween?
I kväll är jag ju här och ser till att inget händer dig.
- Hedersord? - Hedersord.
- Kan vi göra pumpalyktan nu? - Kom då.
Toppen!
Hallå ?
Vem är det?
Paul, är det du som försöker busa?
Det verkar inte så. Ingen busar med Annie i kväll.
Nej!
Lindsey! Kom ner hit, Lindsey!
Jag är inlåst i tvättstugan!
Kom nu, allihop. Vi ska se vad det har för form.
- Milda makter! Helt perfekt. - Det är nästan perfekt...
- Äntligen! - En flygande tefat!
Snälla Lindsey, svara nu! Det är Paul som ringer! Lindsey!
Lindsey!
Varifrån tror ni att det kommer?
- Hallå? - Hej, det är Paul. Är Annie där?.
Ja, det är hon. Hon är och tvättar sina kläder.
- Säg till henne att det är jag. - Ja.
Annie, det är Paul i telefon!
- Du har låst in dig. - Jag vet.
Dra i foten. Jag sitter fast.
Lova mig att inte får veta det här.
Hon hade fastnat i fönstret.
Hallå? Åh, hej, Paul.
- Satt du fast? - Lägg av. Det kan hända alla.
- Att fastna i ett fönster... - Du fastnar ju i andra ställningar.
- Mina föräldrar är inte hemma. - När åkte de?
- För en halvtimme sen. - Underbart.
Kan du gå hit? Jag kan inte hämta dig, för jag har inga kläder.
Jag har faktiskt en skjorta på mig.
- Tänker du bara på en sak? - Du tänker bara på en sak.
Nej, jag tänker på många saker. Kom hit så kan vi pröva dem.
Lås dörrarna, stäng alla fönster och släck ljuset.
Gå inte härifrån, för nu...
- Jag är rädd. - Varför sitter du då här i mörkret?
- Kom så åker vi och hämtar Paul. - Jag vill inte.
- Jag trodde att vi var överens. - Jag vill stanna här och se på TV.
Skulle du vilja se på TV med Tommy Doyle?
- Ja. - Kom då.
Skynda er.
- Hej, Tommy. - Hej. Vi gör en pumpalykta.
Jag vill se på TV.
Jag är här inne, Annie.
- Tjusigt! - Det är inte min kväll i kväll.
Jag spillde smör på kläderna, jag fastnade i tvättstugan...
Jag vill att du ringer Ben Tramer och säger att du bara larvade dig.
Han är och super med Mike Godfrey, så du får ringa honom i morgon.
Dessutom ska jag hämta Paul nu.
Stopp ett tag.
Vaktar du henne, så ringer jag kanske i morgon.
- Vi säger så. Får Paul gå ut? - Han kom på ett sätt att smita ut.
Jag ringer dig om nån timme.
Hej då.
Flickscouten ställer alltid upp.
min Paul du är mitt mål
nyckel... Ingen hyckel
Åh, Paul jag vill ge upp ett vrål
Åh, Paul
jag vill ge upp ett vrål
käre Paul
min Paul
Lystring. Säkerhetsberedskap A ska iakttagas efter landning.
Tills videre ska alla bära sidovapen.
Artificiell tyngdkraft avstängd. Stäng av primärspolarna.
Lindsey... Lindsey!
Var är du?
Laurie! Dödmannen är här! Jag såg dödmannen där ute!
Vad är det? Sluta nu, Tommy, du skrämmer ju Lindsey.
Tyst nu. Det är ingen där.
Han finns inte, och slutar du inte får du gå och lägga dig.
- Ingen tror mig. - Jag tror dig.
- Jag är inte rädd, så det så. - I så fall kan du väl gå in.
- Fegis! - Kom igen, Lonnie.
Gå in, då.
Hallå Lonnie... Stick härifrån snabbt som fan!
- Herregud! - Ingen fara, va?
Ingeting, bara ungar som gör bus eller hånglar i bilen och röker på.
- Jag tror att ni är helt fel ute. - Ni tror fel.
- Ni har inte bevisat nåt. - Vad begär ni?
Ert snackande motiverar inte mig.
I femton år har jag sett honom sitta och stirra rakt genom väggen-
-ut på den här natten, med ett omänskligt tålamod.
Han satt där och väntade på att det skulle bli dags.
Döden har kommit till er stad.
Antingen blundar ni för det eller så hjälper ni mig.
Mer snack. Vet ni vad Haddonfield är?
Barnfamiljer i hus i långa rader längs gatorna.
Menar ni att de står uppradade i väntan på slakt.
Jag stannar med er i natt eftersom ni ändå kan ha rätt-
-och om ni har rätt, så fan ta er som lät honom smita.
Så här gör vi:Först går vi in.
Sen uppehåller Annie Lindsey medan vi går upp till sovrummet.
- Först sliter jag av dina kläder... - Inte den här dyra blusen!
...sen klär vi av mig och Lindsey Jag tror att jag fattat.
Nej!
Släpp ned mig, Bob! Släpp ned mig! Det här är jättelöjligt! Släpp mig!
Oj, här var det liksom jättemörkt.
Annie! Annie! Nu är vi här.
- Jag undrar var de är. - Annie tog nog med Lindsey ut.
- Vi letar efter en lapp. - Vi letar inte.
- Han kommer att ta dig! - Ingen tar nån. Sluta skrämmas nu.
Alla har det roligt i kväll. Vad ska vi hitta på nu?
- Vi kan väl göra mer popcorn. - Nej, vi tittar klart på filmen.
- Hos Doyle. - Hej, hur är det?
Jag har flängt hela kvällen.
- Är Annie där? - Hon borde vara tillbaka nu.
Hon är jättemycket inte här.
Hon stannade väl nånstans på vägen. Be henne ringa, för Lindsey är här.
- Hej så länge. - Ha det så bra.
Hej då.
- Lindsey är borta hela kvällen. - Det är ju helt underbart!
- Ska jag stänga av strömmen? - Nej, kolla systemet i morgon.
- Fan också! Inte nu igen. - Jag rår inte för att det ringer.
- Svara då, för helvete. - Nej, tänk om det är föräldrarna.
Vi lägger av luren.
Fantastisk.
Jättefantastisk.
- Vill du ha en öl? - Ja.
Är det allt du har att säga?
- Gå och hämta en öl. - Jag trodde att du skulle hämta.
Jag kommer snart. Klä inte på dig!
Annie? Paul?
Lynda, din jävel...
Kom fram nu, Lynda.
Hämtade du nån öl?
Jättelustigt, Bob!
Ser du nåt du gillar?
Är det nån annan som spökar, Bob?
Kom igen nu, var är min öl?
Kan du inte svara?
Svara inte, då. Du är verkligen knäpp.
Nej, nu tänker jag ringa Laurie. Jag vill veta var Annie håller hus.
Äntligen.
Hallå?
Hallå?!
Lägg av, Annie. Först ditt tuggande och nu ditt ylande...
Hu är det, Annie?
Håller du på och löjlar dig igen? Jag dödar dig om det är ett skämt.
Annie?
Sov gott.
Bob?
Lynda?
Annie?
Lynda?
Bob?
Skärp dig nu, Annie.
Nu är det inte roligt längre!
Det räcker nu, Annie.
Nu lägger ni av med ert skämt.
Ni kommer att ångra er.
Nej!
Hjälp! Kom och hjälp mig!
Kan nån hjälpa mig? Herregud, hjälp mig!
Snälla! Hjälp mig!
Hjälp!
Hallå? Hallå?!
Hallå? Hjälp! Snälla ni, hjälp mig.
Är det ingen som hör mig? Åh herregud!
Hjälp!
Nycklarna... Åh, nycklarna!
Tommy! Det är jag, Tommy!
Tommy!
- Vem är det? - Öppna dörren, Tommy, det är jag!
Snälla, Tommy!
Skynd dig, snälla Tommy!
Snälla Tommy, du måste skynda dig!
Gå upp och lås in dig med Lindsey i sovrummet. Gör som jag säger!
Åh nej...
Snälla, gå härifrån.
- Jag försökte hitta er vid huset. - Jag har hittat hans bil.
Han är tre kvarter härifrån. Ta baksidan så tar jag framsidan.
Tommy och Lindsey?
Mina älsklingar
- Nu ska vi ta en liten promenad. - Jag är rädd.
- Det finns inget att vara rädd för. - Säkert?
- Hur säkert? - Jag dödade honom.
Dödmannen kan inte dö.
Ner på golvet! Lås dörren!
Lås upp dörren, Tommy.
Kom hit. Nu ska ni lyssna på mig.
Gå ned och gå ut genom dörren och gå sen till McKenzies hus.
Sen knackar ni på hos dem och ber dem skicka hit polisen.
Förstår ni? Gör det nu.
Vi måste ut!
Kom nu!
Var det dödmannen?
Det var det faktiskt...