Sunt unii care cred...
că viața de aici a început acolo,
foarte departe în Univers,
cu triburi de oameni...
care ar fi putut fi strămoșii egiptenilor...
sau toltecilor...
ori mayașilor,
că ei ar fi putut fi arhitecții mărețelor piramide,
ori civilizația pierdută a Lemuriei...
sau Atlantidei.
Unii cred că încă ar mai putea fi frați ai oamenilor...
care chiar acum luptă să supraviețuiască,
departe, foarte departe, printre stele.
Nobili delegați,
înțeleg că toți sunteți nerăbdători să vă întoarceți pe navele voastre...
înaintea întâlnirii cu Cylonii,
dar cred că e potrivit să toastăm...
pentru cel mai important eveniment din istoria omenirii.
Aș vrea să îmi ridic cupa... în cinstea voastră,
nu doar pentru Cvorumul celor 12,
reprezentând cele 12 colonii ale omului,
ci ca prieteni ai mei,
cei mai mari lideri care s-au întâlnit vreodată.
Pe măsură ce ne apropiem de al șaptelea mileniu,
rasa umană își va găsi în sfârșit pacea, mulțumită vouă.
Pace.
Starbuck, vine. Ce o să-i spui?
Zac, calmează-te. De ce ești așa de agitat?
- Încă mă crede frățiorul mai mic. - Păi chiar așa te porți.
E o patrulare de rutină. De ce e atât de importantă pentru tine?
Pentru că este.
Uite ce e, sunt un luptător. Merit asta. Vreau să i-o dovedesc.
Știu, Zac, însă ăsta poate nu e cel mai bun moment.
E o delegație de pace. Ce pericol ar putea fi?
- Păi nu asta e problema. - Starbuck, ai promis.
- Știu. - Starbuck, ce faci? Ești în patrulă.
Nu poate veni.
- Starbuck nu se simte bine. - Oh?
Da,... Ei bine, e... Nu am...
Ei bine, m-ai luat cam din scurt.
Știi, nimeni nu vrea să vină în patrularea asta,
toți vor să sărbătorească armistițiul...
și mă întreb pe cine o să reușesc să găsesc.
Da, Zac. Ai vreo sugestie?
Am studiat coordonatele de aici până în capitala Cylonilor.
Nava mea e gata de plecare.
Ei, ce noroc. Nu e așa, Starbuck ?
Da, asta chiar e o lovitură norocoasă.
Păi, atunci cred că ar trebui să iei locul lui Starbuck în patrulă.
- Nouă ne plăcea asta? - Nu știu. Nu-mi mai amintesc.
Ascultă, poate că ar trebui să merg eu.
Nu, o să fie bine. Doar nu e ca și cum am merge la război, nu?
- Ne vedem mai târziu. - Bine.
- Ai grijă de stomac. - Da. Voi avea.
Secțiunea 12, cala de lansare Alfa. Pregătiți-vă de lansarea navetei.
Confirm datele de intrare. Înregistrează și funcționează.
Coordonatele vectoriale codate și transferate.
- Confirmă. - Confirm. Gata de lansare.
Sistemul central a transferat controlul navetei. Lansați când sunteți gata.
- Câteodată uit cât de diferit e aici. - Asta nu e nimic.
Când războiul se va sfârși oficial, vom putea să ne întoarcem la explorările stelare.
Asta e provocarea, Zac. Să întoarcem și să verificăm vectorul Lianus.
Baltar, prietene,
această conferință pentru armistițiu nu ar fi fost posibilă...
fără munca ta neobosită.
Ți-ai asigurat un loc în cărțile de istorie.
Faptul că Cylonii m-au ales ca legătura lor cu Cvorumul celor 12...
a fost un act al providenței, nu o dovadă a îndemânării mele.
Văd că petrecerea nu are succes pentru toți copiii mei.
Mă îngrijorează ceea ce ne așteaptă acolo.
Oh, sper că nu e vorba de suspiciunile tale față de Cyloni.
Ei au cerut armistițiul ăsta.
- Vor pace. - Iertați-mă, domnule Președinte,
dar ne urăsc cu fiecare fibră a ființei lor.
Noi iubim libertatea. Iubim... independența,...
să simțim, să întrebăm, să rezistăm opresiunii.
Pentru ei e un mod de existență străin, pe care nu-l vor accepta niciodată.
Dar au făcut-o,
prin Baltar.
Au implorat pacea.
Da. Bineînțeles, aveți dreptate.
Apollo, două ținte pe scanerul meu, chiar în apropiere de vechea lună Cimtar.
Poate fi o furtună. Flota va trece direct prin ea.
Rămâi pe poziție și acoperă-mă cât timp arunc o privire.
O să-mi turez motoarele.
- Uită-te la asta. - Ce este?
Îți spun într-o secundă.
Manualul spune că e o navă Cylonă de alimentare. Scanările nu arată nimic.
Apollo, am o sentiment ciudat față de treaba asta.
Păi, am venit să ne uităm.
Uite și cealaltă navă, învelită frumos și îngrijit.
Mă întreb ce face.
Nu pot să detectez nimic înăuntru. Ne bruiază.
- Manualul zice că e o navă de luptă. - La naiba.
Dacă ne bruiază, ascunde ceva. Fac o tură în jurul ei.
Nimic, decât o ceață inofensivă.
Nu e deloc încărcată.
Nu înțeleg de ce emit tot bruiajul ăsta electronic.
- Să plecăm de aici. - De ce?
Îți explic mai târziu.
Vipere Coloniale în cuadrant. Le interceptez.
Înțeleg la ce te refereai.
E o ambuscadă și au destulă putere de foc ca să ne distrugă întreaga flotă.
Își bruiază transmisiunile. Nu o să scăpăm dacă le întoarcem spatele.
- Câți poți distruge? - Patru.
Când ajung la trei, inversezi motoarele și răsucești la maximum flapsurile.
O să le facem o mică surpriză. Unu, doi, trei!
Motoarele la maxim în față, acum.
Veniți aici, nenorociților!
Nu e rău, frățioare.
Bun. Urmărește-i pe tipii răi din dreapta.
Apollo, mă ocup eu de ăsta.
Zac, fii atent în spatele tău!
- Nu scap de el! E chiar în coada mea! - Rezistă. Vin acum.
- Stai calm. - Grăbește-te, Apollo!
Stai calm.
Bună lovitură, însă mi-au lovit motorul principal.
E în regulă, frățioare, am scăpat de ei.
Tipii ăștia nu au nici o șansă să ne copleșească dacă nu sunt zece la unu.
Apollo... Mai bine uită-te pe scaner.
Nu, o mie la unu, asta nu e cinstit.
- Ce înseamnă asta? - Înseamnă că n-o să fie nici o pace.
Nu o să fie nici un fel de orice, dacă nu avertizăm flota.
Fă-o. Nu mai am motoare. Știi că n-o să reușesc să te urmez.
- Zac, nu o să te părăsesc. - Va trebui să o faci.
O să accelerez atât cât pot. Ma întorc înspre ei. Acum du-te.
Trebuie să avertizezi flota. O să fiu în regulă.
O să poți să zbori oricând cu mine, frățioare.
Noroc.
Galactica Control, sunt Comandorul Adama, mă întorc de pe Atlantia.
- Cer permisiunea să aterizez. - Permisiune acordată.
Ceva nu e în regulă.
- Ce este? - Nu știu. Au pornit alarma pe navă.
Atlantia, aici Controlul Central de pe Galactica. Cerem asistență...
Domnule Colonel, ce s-a întâmplat?
Patrula noastră are necazuri. Detectăm semnale, însă suntem bruiați.
Pot fi contrabandiști sau pirați sau...
- Așteptam. - Fă-mi legătura cu președintele, te rog.
Domnule Președinte, patrula noastră a fost atacată.
Nu știm de către cine.
Ca măsură de precauție aș dori să lansăm navetele de interceptare.
Nu cred că e recomandabil, ținând cont de situația delicată.
Ai dreptate, Baltar.
Domnule Comandant, ca măsură de precauție insist pentru moderație.
Dacă aceasta se dovedește a fi o întâlnire cu niște traficanți,
putem pune în pericol întregul acord de pace...
etalându-ne navetele de luptă, când suntem atât de aproape de contact.
Domnule Președinte, două din navetele noastre de luptă sunt atacate.
De către forțe necunoscute.
Nu vei lansa până când situația nu va deveni mai clară.
Domnule, pot măcar să vă cer să pun flota în stare de alarmă?
O să mă gândesc la asta. Îți mulțumesc, Comandante.
O să se gândească. O să se gândească?
- E în regulă. - Îmi pare rău, Comandante. Doar că...
- Ce anume? - Patrula e comandată de Cpt. Apollo.
Păi, dacă nu am încredere în fiul meu cel mare,
în cine să mai am?
Domnule Comandant, Zac e cu el.
E prima lui patrulare.
Mulțumesc.
Hai, iubito. Arată-mi tot ce poți.
Încă nu avem nici o veste de la navetele de luptă, domnule.
Transmisiunile lor sunt bruiate deliberat. Dacă nu lansăm...
Nu putem lansa. Ni s-a interzis în mod expres.
Oricum,
acesta poate fi un moment foarte bun pentru exerciții la posturile de luptă.
- Sună alarma, domnule Colonel. - Da, domnule.
S-ar putea să nu mai vedeți alta, băieți.
O piramidă perfectă.
Dacă nu există o mână mai bună, potul ăsta e al meu.
Din păcate, va trebui să terminăm mai târziu!
- Altă dată. - Nu! Stați! Stați!
Stați! Stați! Hei, stați o clipă! Stați! Stați! Stați!
- Hei, veniți înapoi! - Ne cheamă datoria.
Oh, haide! Haide! Haide!
Domnule, scanerele de lungă distanță...
arată un număr mare de nave care se îndreaptă spre noi cu viteză mare.
Se apropie o singură navă de patrulare, domnule Comandant.
Aduceți-l aici pe pilot, imediat ce aterizează. Fă-mi legătura cu președintele.
- Ce se petrece? - Nimic care să te îngrijoreze.
Probabil vreun salut aerian pentru președinte, cât semnează armistițiul.
Dar, cu siguranță, a întrerupt un joc de cărți foarte bun.
- Domnule Comandant? - Domnule Președinte.
O formație de nave neidentificate se apropie de flotă.
Probabil un comitet de întâmpinare Cylon.
Domnule, pot sugera să lansăm și noi un comitet de întâmpinare?
Domnule Președinte, sunt încă multe sentimente ostile printre militari.
Probabilitatea unui incident nefericit...
Cu toți piloții aceia pe cer în același timp?
Domnule Comandant?
Domnule, Contele Baltar sugerează ca forțele noastre să stea aici fără apărare?
Prietene, suntem într-o misiune de pace,...
prima pace pe care o cunoaște omenirea într-o mie de ani.
Pregătiți-vă de atac.
Haide, iubito. Nu mai e mult.
Steag Albastru 2, am probleme. Cer apropiere de urgență.
- Domnule Președinte... - Comandante,
una din navele de patrulare e atacată de forța principală care se apropie de flotă.
Domnule Președinte, comitetul vostru de întâmpinare trage în patrula noastră.
Baltar.
Baltar?
Am reușit.
Patrula către flotă! Patrula către flotă! Am nevoie de ajutor!
Ce a fost asta?
A fost fiul meu, domnule Președinte.
Nu. Oh, Dumnezeule.
Polarizați scuturile. Acum! Lansați navetele de luptă.
- Toate bateriile, deschideți focul. - Toate posturile de artilerie...
sunt pregătite și operaționale.
Lansați restul Viper-elor.
- Domnule, au ieșit. - Am lansat navetele de luptă, domnule.
Au reușit și restul navelor să-și lanseze navetele de luptă?
- Nu, domnule. - Domnul să ne ajute.
Sala mașinilor raportează lovituri de laser la tribordul 8-8-7.
Cylonii. A fost o ambuscadă. A trebuit să-l abandonez pe Zac.
- E scos din luptă. Trebuie să mă întorc. - Nu este posibil.
N-am știut ce altceva să fac. Dacă nu mă întorc, nu are nici o șansă!
Atlantia către toate navele de luptă, suntem atacați. Repet, suntem atacați.
- Zac? - Nava i-a fost distrusă aproape de flotă.
Transfer scanarea țintelor către puntea numărul șapte.
Battlestar Atlantia pierde viteză.
Trebuie să modificăm viteza cu 3 puncte, ca să ne menținem poziția față de Atlantia.
Hei, capul sus, Boomer. Sunt doi pe urmele tale.
Retrage-te, Boomer. O să încerc să-l elimin eu!
Frumoasă lovitură!
Domnule Căpitan, trebuie să știm cu câte nave-bază ne confruntăm.
- Nici o nava-bază. - Cred că greșiți, domnule Căpitan.
Navetele de luptă n-ar putea să atace așa departe de Cylon fără nave-bază.
- Nu au suficient combustibil. - Sunt doar navete...în jur de 1000.
Ești sigur de asta, Apollo?
Nu știu. Am detectat un tanc de combustibil gol pe scaner.
Cred că Cylonii l-au folosit să realimenteze pentru atac...
după ce au zburat în punctul ăsta de oriunde ar fi baza lor.
De ce să opereze așa departe de Cylon fără nave-bază, dacă nu e necesar?
Ar fi mult în afara razei noastre de la vechea lună.
Doar dacă nu cumva au nevoie de ele...
în altă parte.
Dă-mi-l pe Președinte!
Hei, Starbuck, e periculos pe aici.
Domnule Președinte, cer permisiunea să părăsesc flota.
Am motive să bănuiesc că planetele noastre vor fi supuse unui atac iminent.
- Atlantia către toate navele de luptă. - Mențineți contactul.
Am pierdut controlul armamentului. Solicităm Vipere.
Cum de am putut să mă înșel atât de tare?
Am dus întreaga rasă umană la distrugere.
Domnule Președinte.
Grupul trei, vectorul 1-7 și 2-8.
Armați și atacați Atlantia.
- Îl am pe stânga. - Îl am pe dreapta.
Escadronul morții, atacați Atlantia!
- Scuturile au căzut. - Transfer puterea la tunurile 8-12.
- Dumnezeule, nava... - Întoarce-te la postul tău.
Oh, Doamne.
Domnule Comandant, scanerele de lungă distanță au detectat nave-bază Cylon...
în grilele 0-3-5,
1-2-6 și 2-5-8.
Asta le situează în apropierea...
planetelor Virgon, Sagittara și...
Da, și Caprica.
Ordonați.
Spune, Centurionule.
Toate navele-bază sunt în raza...
de atacare a coloniilor.
Anihilarea finală a formei de viață cunoscută ca om.
Să înceapă atacul.
Helm, ia-ne de aici.
Ne retragem.
- Viteză maximă către casă. - Navetele să vină înapoi.
Domnule Comandant, scanerele de lungă distanță...
detectează val după val de nave mici care se îndreaptă spre toate planetele.
Să plecăm de aici!
Ieșiți! Haide!
Boxey !
Atenție! Boxey!
Vă rog, domnișoară. Clădirea se va prăbuși! Toată lumea să se adăpostească!
Fugiți! Fugiți! Repede! Găsiți adăpost! Ieșiți de aici!
Stați aici!
Jos! Jos!
- Câinele meu! Câinele meu! Unde e? - E în regulă!
Va fi bine.
...întinzându-se pe un front larg, de la lacuri până la peninsulă.
Se știe în acest moment că 31 de orașe sunt puternic atacate.
Murim aici!
Oamenii fug prin foc!
Nu vă pot spune cum este. Sunt singur aici.
- Nu îmi răspunde nimeni! - ...raportează distrugeri peste tot.
Apelăm X-B-31-91.
E cel mai îngrozitor lucru la care am fost vreodată martori.
Roșu 1-3-9, aici totul arde!
Urgență! Incendiu în Roșu 1-3.
Sunt sute de incendii. O mare de foc.
Alimentarea cu apă e întreruptă. Nu exista apă!
Mi s-a spus că cifra morților e de câteva sute...
Nu, domnule, nu pot! Mi s-a ordonat să apăr releul.
Este atacată zona centrală.
Vine un al doilea val! Nu mai avem cu ce ne apăra!
Urmărește cineva canalul ăsta?
Canalul ăsta funcționează? Merge vreunul din canalele astea?
Oh, Zac! Și toți ceilalți!
Au avut încredere în noi că o să-i apărăm și noi...
N-a existat nici o altă soluție.
Domnule Comandant, navele-bază Cylon de pe scanerele de lungă distanță...
lansează atacuri către toate planetele.
Nici o speranță, domnule Comandant.
Dar Sagittara?
Planeta este în flăcări, domnule Comandant.
Pregătește-mi naveta, te rog.
Naveta?
Cobor pe suprafața Capricăi.
Asta nici nu se discută. Dacă scanerele Cylonilor vă detectează...
Veți continua să vă întâlniți cu supraviețuitorii flotei.
Mergi cu mine în naveta mea de luptă. Ești unicul membru supraviețuitor al Consiliului.
Tată, dacă vom fi atacați de o navă Cylon, măcar vei avea o șansă.
Insist pe acest lucru, domnule Comandant.
Foarte bine.
Sistemul central transferă controlul navetei. Lansați când sunteți gata.
Se apropie nave pe ambele flancuri, domnule.
Câte sunt?
67 de navete în total, domnule. 25 sunt ale noastre.
Câte nave de luptă?
- Niciuna. - Poftim?
Suntem singura navă de luptă care a scăpat.
Dumnezeule.
Lider Roșu Unu, am necazuri. Repet, am necazuri.
Recepționăm, Lider Roșu. Cum te putem ajuta?
Sunt avariat. Circuitele de alimentare din trenul de aterizare sunt distruse.
Te ascult, Starbuck. Care e situația ta?
Nu e timpul pentru antrenamente, Athena.
Am necazuri. Vreau să spun necazuri adevărate.
Chiar o să ai, dacă vei continua să vorbești așa.
- Cum stai cu combustibilul? - Pe roșu.
Bun. O să rulez o verificare.
Circuitul Alfa. Închide-l și schimbă pe servo-circuitul din stânga.
Circuitul Alfa închis. Schimb pe servo-circuitul din stânga.
Nu răspunde. Propulsoarele sunt tot pornite.
Circuitul Omega C. Închide-l și schimbă cu servo-circuitul de rezervă.
Schimb cu servo-circuitul de rezervă.
Nici un răspuns.
Să intre cu viteza maximă și să oprească motoarele la intrare. Nu avem altă opțiune.
L-am auzit.
Dați-i pe toți la o parte din calea mea. Sosesc cu viteză!
Ești liber să aterizezi.
Am înțeles. Sper că nu vă așteptați la precizie.
O să intre ca un proiectil.
Stai deoparte! Poate rata intrarea!
Am zis să stai deoparte!
- Starbuck! - Ieși imediat! Poate exploda oricând!
- Ai pățit ceva? - Sunt bine. Bine. Nu mulțumită tatălui tău.
Poftim. Spălați-o cum trebuie, băieți.
Bagă-te sub aripă. Stinge acolo! Ocupă-te de incendiul ăla!
Ce tot spui despre tatăl meu?
- Îți dai seama prin ce am trecut? - Oh, da?
Ar fi trebuit să vezi cum ne-am petrecut noi ziua.
Am reușit singur să îi țin pe Cyloni departe, în timp ce voi vă plimbați!
- Starbuck, nu știi ce s-a întâmplat? - Oh, ba da. Sigur.
Ar trebui să ai și tu ocazia să vezi de pe cer copilașul ăsta.
E o vedere frumoasă, dar să nu fie cumva nava ta bază.
Starbuck, ascultă-mă!
Coloniile au fost distruse.
- Toate. - Cum adică distruse?
Îmi pare rău, lla.
N-am fost niciodată aici când a trebuit.
Niciodată.
Stați o clipă.
Pe aici.
- Trebuie să fie mâncare pe undeva. - Mi-e foame.
Tată?
Se apropie o mulțime. Probabil ne-au văzut nava aterizând.
Adunam câteva lucruri de pe aici.
- Fototgrafia asta cu tine și Zac... - Tată, nu putem rămâne.
Poate că mama n-a fost aici.
Nu.
A fost aici.
Unde erau?
Da!
Unde erau? Unde era restul navelor voastre costisitoare?
Și unde erați voi când i-au ucis pe ceilalți? Ce făceați, băiete?
Stați! Stați! Lăsați-l să vorbească.
Aș vrea să știu unde erați voi. Voi toți.
Am așteptat.
Am vegheat și ne-am rugat, iar voi nu ați venit.
Majoritatea au murit.
- Flota e complet distrusă. - Dar voi sunteți aici.
- De pe Battlestar Galactica. - A scăpat?
Da.
Dar Președintele și Consiliul Celor 12...
și celelalte colonii?
Distruse.
- Domnule Comandant Adama. - Da, Serina.
Înseamnă că e adevărat. Suntem învinși, pierduți.
Pot să intru și eu în nava dumneavoastră, domnule?
Navetele de luptă nu sunt locuri potrivite pentru băieței.
Va trebui să înceapă să fie, ca poporul nostru să poată supraviețui.
Trebuie să ripostăm.
Da, vom riposta.
Dar nu aici. Nu acum. Nu în colonii.
Nici măcar în acest sistem solar.
Anunțați pe orice bărbat, femeie și copil care au supraviețuit acestui holocaust.
Spuneți-le să se urce imediat în orice vehicul care ar putea să-i transporte.
Iar cuvântul s-a răspândit în fiecare avanpost al existenței umane.
Și au venit... Berbecii, Gemenii,
cei de pe Fecioară, Scorpionii,
Peștii și Săgetătorii.
În total, 220 de nave,
reprezentând fiecare colonie, culoare și credință din sistemul solar.
Rasa umană poate avea o nouă șansă,
însă mai întâi trebuie să supraviețuiască alianței, împrejurărilor...
și amenințărilor necunoscute, întunecate și sinistre care ne stau în față.
Distrugerea lor e completă.
Forțele noastre au luat prizonieri în apropierea spațiodromului.
Ei povestesc că unii supraviețuitori au scăpat cu navele.
Ce nave?
Cât de departe pot ajunge?
Dacă o mână de supraviețuitori a scăpat într-adevăr,
nu au nici combustibil și nici hrană pentru o călătorie prelungită.
Informația nu e completă.
Ne-a fost oferită în schimbul vieții.
Și care e ordinul în privința oamenilor dat de Măritul tău Stăpân?
Exterminarea.
Atunci îndeplinește ordinele și, dacă ei chiar există,
sunt condamnați.
Ne-am adunat aici ca reprezentanți ai fiecărei nave din flotă...
ca să răspundem la o singură întrebare:
Unde vom merge?
Istoriile noastre scrise spun că ne tragem...
dintr-o civilizație-mamă,
o rasă care a ieșit în spațiu ca să își stabilească colonii.
Cei care ne-am adunat aici...
reprezentăm toate coloniile cunoscute care au supraviețuit, mai puțin una.
O planetă soră, departe în univers,
de care ne mai amintim doar datorită scrierilor străvechi.
Intenția mea este să căutăm această ultimă colonie,
ultimul avanpost al umanității în întregul univers.
Domnule Comandor Adama.
Aceasta a treisprezecea colonie, această altă lume,...
unde este și cum se numește?
Aș vrea să îți spun că știu cu precizie unde este,
dar nu pot.
Oricum, știu că se află dincolo de sistemul nostru solar,...
într-o galaxie foarte asemănătoare cu a noastră,
pe o planetă numită...
Pământ.
Pământ!
Comandantul Escadrilei 17, la ordin.
Raportează, Centurionule, despre atacul final.
Pe fiecare din cele 12 planete se spun povești asemănătoare...
despre o mână de nave care au scăpat distrugerii...
și au făcut joncțiunea cu o navă de luptă.
- Ce fel de navă de luptă? - Un crucișător numit Galactica.
Atunci mergi și caută-l pe Baltar. Spune-i că sunt nemulțumit.
Spune-i că-i ofer o alegere.
Să-mi trimită nava Galactica,
sau să-mi trimită capul său.
Aici naveta Alfa, mă apropii de transportorul Gemeni...
pentru controlul avariilor și necesarul de aprovizionare.
Vă rog, pregătiți-vă de primire.
Oricum, nu e cea mai rea muncă din flotă să pui multe întrebări.
Am auzit că i-au trimis pe niște amărâți din Secțiunea Beta să se târască...
pe lângă niște vechituri de autobuze stelare ca să caute scurgeri de solium.
Mă mir cum ne-au ratat pe noi pentru treaba asta.
- Scuză-mă, dar... - Șșș!
Te-ai supăra să ne spui și nouă ce cauți ?
Scurgeri de solium.
- La revedere! - Stați!
Apollo...
Domnule Căpitan, treaba asta e periculoasă.
Vechiturile astea nici măcar nu ar trebui să zboare.
Nu prea am avut de ales, nu-i așa?
Câți oameni am abandonat din lipsă de nave?
Dacă nu cumva te oferi voluntar să supraveghezi permanent țeava asta,
vei ajuta la verificarea de avarii a fiecărei nave din flotă,
altfel o să fiu tentat să vă împrumut la compania Beta.
Continuă tot așa, prietene, și o să ne bagi în necazuri mari.
La zece mii de ani-lumină de aici
planetele noastre sunt bucăți, oamenii mor de foame și tot eu sunt ăla cu necazurile?
- Tot ce spuneam... - Ce se întâmplă cu tine?
Îți spun, am putea să ne simțim bine astăzi. S-ar putea să nu mai trăim mult.
Ce se petrece?
Dați-ne niște mâncare.
Apollo.
Da. Văd.
- Unde e hrana? - Vom avea grijă de toată lumea.
- Doar aveți răbdare. - Dar n-avem apă de două zile.
- Vom avea hrană și apă cât de curând. - Dar ce se petrece?
Dați-ne puțină apă! Puteți să ne aduceți niște apă?
Nu ne trebuie decât puțină apă!
Unde e hrana?
De ce n-avem vești de la nimeni de două zile?
Vă rog, spuneți-ne ce se petrece.
- Am fost... am fost abandonați? - Nu, n-ați fost.
Aveți răbdare. Vor avea grijă de voi.
Bucurați-vă că sunteți în viață.
Ce spune?
E gemeneză (de pe Gemeni). Boomer poate să ne traducă.
Boomer e ocupat. Altcineva nu poate să ne ajute?
Nimeni altcineva de aici nu vorbește gemeneza?
- Femeia spune că soțul ei are febră. - Ce e cu brațul tău?
Alții au probleme mai mari ca mine.
Luați-o de aici.
Ar trebui aruncată de aici odată cu cadavrele.
Aici nu e un loc pentru gunoaie.
Dați-o hrană la câini.
Însoțitoare mizerabilă.
E un păcat să ne înfometați...
În timp ce birocrații trăiesc în lux în sanctuarele lor private.
- Nimeni nu trăiește în lux, îți garantez. - Nu, minți.
Am văzut cu ochii mei la bordul lui Rising Star,
înainte să fiu trimis aici, printre scursurile umanității.
Vino un pic.
Controlul Central cunoaște problema.
Atunci pot să le spun că mâncarea și apa sunt pe drum?
- Se cunoaște problema. - Ce vrei să spui?
E ceva ce nu ne spuneți.
Ajutorul e pe drum. Ai cuvântul meu de militar.
Cuvântul tău de militar?
Nu-i pot învinovăți că ne antipatizează.
Au pierdut totul. Trebuie să dea vina pe cineva.
Comandamentul Central, naveta Alfa...
cere clarificări în privința împărțirii hranei.
Aici Comandamentul Central, în acest moment nu avem informații noi.
Ce tot spui? Tocmai am părăsit o navă plină cu oameni flămânzi.
Ce se petrece?
Îmi pare rău, naveta Alfa.
Comandamentul Central nu are informații noi în acest moment.
Domnule Comandant, sunt Colonelul Tigh.
A început.
Ceva nu e în regulă.
Ce ți-au spus când i-ai întrebat despre lipsa mâncării?
Același lucru ca și ție: că se cunoaște problema.
Boomer, am o presimțire urâtă.
Doar spune-mi cum te cheamă, bine?
E în regulă.
Numele meu e Cassiopea.
Cassiopea.
E frumos.
Înseamnă "zâna-zânelor", nu-i așa?
Așa cred.
Și profesia?
Sunt Însoțitoare.
E o profesie onorabilă,
practicată cu binecuvântarea bătrânilor, de peste 4000 de ani.
Nu am spus nimic.
Eram doar curios ce era cu toată agitația aceea de la bordul barjei.
Femeia aceea...
Femeia aceea e membră a sectei gemeneze Otori.
Ei nu cred în contactul fizic dintre sexe,...
în afara celui sfințit de preoți...
în timpul ceremoniei religioase a furtunilor solare,
care are loc doar o dată la șapte ani.
Nu mă mai mir că pisălogii ăia au atât noroc la jocurile de cărți.
Comandamentul Central, aici naveta Alfa.
Schimbăm cursul pentru a ne întâlni cu nava de linie Rising Star.
Naveta va veni apoi pe Galactica cu pacienți pentru Infirmerii.
Hei, ce ai de gând? Dacă nu vă supărați că întreb, domnule.
Vreau să văd ce e în spatele acestei conspirații a tăcerii.
Nava de pasageri Rising Star, aici naveta Sigma de reparații și aprovizionare.
Pregătiți-vă să ne primiți.
Contaminate?
Proviziile nu au fost verificate înainte de a fi aduse la bord?
Contra radiațiilor, bineînțeles.
N-a fost timp să le verificăm dacă nu sunt otrăvite cu plutoniu.
Plutoniul distruge structura alimentelor.
- Toate astea sunt fără nici o valoare? - Asta nu știm încă.
Jolly, verifică fiecare container.
Sunt șanse ca unele să fi fost destul de ferite de bombe încât să fie bune.
Am fost pe trei nave, începând de noaptea trecută. Situația nu e bună.
Salvați tot ce puteți. Chiar și firimiturile i-ar ajuta.
Și ce să facem cu restul?
Aruncați-o în spațiu.
Ascundeți problema.
Dacă oamenii află că nu mai avem mâncare, va izbucni o revoltă.
Urcăm la nivelul doi.
Domnule Căpitan!
- Da? - Am auzit că sunteți la bord.
Mă întrebam dacă v-aș putea răpi un minut.
- Făceam o cercetare importantă. - Nu va dura mult.
Boomer, urcă la clasa elită,
vezi dacă e ceva care ar trebui să ne îngrijoreze.
N-o să-i placă ce o să găsească.
O să vin și eu imediat.
E vorba de fiul meu.
Nu s-a mișcat de două zile.
Și-a pierdut un mic câine care însemna totul pentru el.
Mă gândeam că mă poți ajuta.
Dacă nu mănâncă atunci când îi spui tu, nu știu ce altceva pot face eu.
Părea să se fi animat puțin atunci când l-ai luat de pe Caprica.
Am sentimentul că te pricepi la copii.
Am crescut alături de un frate mai mic. Unde e?
- Acolo. - Oh.
Scuză-mă.
Mă ocup de găsirea unor tineri care să devină viitori piloți de navete de luptă.
- Numele tău este? - Boxey.
Boxey. Bun.
Exact cum credeam. Ești primul pe lista mea.
Te căutam. Trebuia să te întâlnești cu Comandantul.
- Nu prea mai avem piloți de luptă. - Sunt prea mic ca să fiu pilot.
Oh, sigur, acum,
dar cât timp crezi că îți trebuie să devii pilot militar colonial?
Nu știu.
Trebuie să începi când ești foarte mic,
altfel nu vei primi astea decât când vei avea părul alb.
- Îți plac? - Îl vreau pe Muffit.
Nu prea e loc pentru un câine într-o navă de vânătoare.
S-a dus. A fugit.
Oh.
Ei bine...
Ei bine, poate îl găsim pe vreunul din prietenii lui Muffit.
Am întrebat. Nu mai există alți câini.
Bun, atunci uite cum o să facem.
În calitate de militar colonial gradul întâi,
ai dreptul la primul câine care o să apară, bine?
Dar cu condiția să te odihnești,
să închizi ochii,
să mănânci tot...
Șșș.
și să nu mai umbli după fete.
Îți mulțumesc.
Am avut dreptate. Te pricepi la copii.
Cred că tu și fratele tău sunteți foarte apropiați.
Eram.
Oh, îmi pare rău,...
- Dacă nu vrei să nu te implici... - Hei, nu fi prostuță.
Ce face un războinic care a pierdut o bătălie mare? Câștigă câteva mai mici.
Acolo nu e o luptă mică, Căpitane.
Nu.
- Genestress e o zonă privată... - ...dă-te un pas mai încolo...
deținută de Sire Uri și partidul sau.
Sunt plătit de Transtellar...
Acum!
Hei, ce se petrece, Boomer ?
Oh, oh, nimic.
Doar că tipul ăsta nu pare să vrea să ne lase să intrăm în club.
Mulțumesc.
Bănuiesc că aveți o explicație pentru această intruziune.
Doriți să faceți o declarație înainte să vă arestez, Sire Uri?
Mă bucur că îmi cunoști numele.
Măcar vei ști de unde o să cadă sabia.
O să vă dau o secundă înainte să mă însoțiți pe navetă.
După aceea o să permit celor șase nivele de pasageri înfometați să intre...
și o să vă las să vă încercați norocul cu ei.
Căpitane, de ce nu vii să închini osanale cu noi pentru salvarea noastră.
În caz că v-a scăpat, domnule Consilier,
câteva sute de oameni au murit de când ne-am salvat de Cyloni
și, deși foamea nu a ucis încă pe nimeni,
de acum e doar o chestiune de timp.
Boomer, anunță Comandamentul Central că am descoperit rezerve de hrană...
pe care le vom împărți atât cât ajung.
Nu, sunt ale mele.
Îmi aparțin mie și oaspeților mei.
Soția dumneavoastră are aceeași părere despre ascunderea hranei de ceilalți?
- Soția mea? - Siress Uri. Nu o văd aici.
Din păcate, nu a reușit să facă această călătorie.
Condoleanțele mele. Vă împărtășesc pierderea.
Siress Uri era o femeie remarcabilă.
Da.
Sunt sigur că ar fi mișcată de perioada dumneavoastră de doliu.
Boomer, cheamă-l aici pe Jolly cu o echipă și distribuiți hrana pe navă.
Fără să fiu critic, domnule Căpitan,
nu crezi că ai supralicitat mâna noastră,
ținând cont că Sire Uri e membru al nou-alesului Consiliu al Celor 12?
Cum poți să supralicitezi înfometarea?
Cum te simți?
Ca și cum n-ar fi fost ruptă niciodată.
Osul s-a sudat complet.
E mai puternic ca înainte.
Minunat.
Priviți! Priviți!
Uite. Uită-te la mâna mea!
Mă așteptai să mă duci înapoi, nu-i așa?
Păi, nu e chiar așa ușor să găsești un mijloc de transport pe aici.
Oh, mi-e groază să mă întorc pe nava aceea.
Uite ce e, pot verifica să văd dacă nu există și alt loc în care să mergi.
Există și nave mai bune.
Ai mai fi făcut asta dacă nu aș fi fost Însoțitoare?
Hei, ascultă, putem uita glumițele mele de pe navetă?
Uite ce e, nu vreau decât să te ajut.
Pe cuvânt.
Nu e nimic personal.
- Nimic personal ? - Nu.
- Absolut nimic. - Pe cuvânt?
Jur.
Bine. Bine.
Dar cred că ai făcut o afacere foarte proastă.
Patrula de distanță mare raportează.
Scanerele nu arată nici un semn că am fi urmăriți de Cyloni.
Toți vectorii par în regulă.
- Domnule Comandant. - Da, am auzit.
Astea sunt... vești bune.
Aparent am scăpat cu bine.
Ar fi aproape imposibil să ne mai găsească acum,
presupunând că nu vom face nici o greșeală.
Carillon e prea departe.
Nu vom ajunge niciodată, din cauza dezastrului cu mâncarea.
Nu mai există nici o altă destinație.
Ah, ba mai există.
Ne putem opri aici,
pe Borallus.
Borallus?
Știm că tot ce avem nevoie se află acolo,
mâncare, combustibil și apă.
Și, fără nici o îndoială, o forță militară Cylon.
E cel mai logic loc în care să ne oprim.
Și tocmai de aceea va fi cu siguranță fatal.
- Hei, hei, hei, unde mergi? - Posibil fatal.
Nu e cu siguranță fatal să continuăm către Carillon ?
Mai există o opțiune, dacă pot răpi câteva minute din timpul Consiliului.
Sunt de acord cu Comandorul Adama în respingerea lui Borallus.
Surprinzător.
E o capcană mortală la fel de letală ca și aceea pe care am lăsat-o în urmă,
și nu avem armamentul necesar să ne croim drum încolo și înapoi.
Oricum, mai există o cale către Carillon.
În loc să folosim traseul plănuit,
care ne abate mult din cale,
propun să o luăm direct, pe aici,
prin Nova Madagon.
Nu e patrulată și ne scutește foarte mult din timpul către Carillon.
Domnule Căpitan, nu sunt expert militar,
însă știu că Cylonii nu au de ce să patruleze în zona aceea,...
pentru că au minat-o.
Au lăsat mine ca să facă trecerea imposibilă.
Ar fi imposibil ca o flotă de nave greoaie ca ale noastre,
să încerce măcar să treacă prin pasajul acela îngust.
De acord. Flota nu va traversa canalul...
decât dacă acesta va fi mai întâi curățat.
Și cum propui să se facă asta?
Păi, sugerez să găsim unul sau doi voluntari...
care să zboare alături de mine în fața flotei...
și să distrugă câmpul de mine cu torpile ghidate prin laser.
- Bună idee. - Doi... "voluntari".
În nici un caz. În nici un caz!
Genial, genial.
Dacă trebuie neapărat să mergem înainte, așa cum insiști, Adama, atunci asta e calea.
- Aș spune că suntem de acord cu Căpitanul. - Bravo ție, bravo ție.
Băiete, oricât de periculos ar fi planul, pare să fie singura noastră speranță.
Ai sprijinul și binecuvântarea Consiliului Celor 12.
Vă mulțumesc.
Vrei să ghicesc la cine s-a gândit ca voluntari pentru treaba asta...
- Hei, hei, stai. - Eu plec de aici.
Bun, chiar cei doi tipi pe care vroiam să-i văd.
Urmați-mă, domnilor.
Vezi? Ți-am spus.
Corect.
Tot nu mănâncă.
Cred că am găsit ceva care o să-l intereseze.
În noaptea asta? N-ar trebui să te odihnești?
O să dorm mai bine după ce voi rezolva problema lui Boxey.
- Asta e o treabă grea. - Sunt băiat mare.
Bine, Boxey.
O să-ți placă asta, Boxey.
Așa cum știi, curând vom ateriza...
pe diverse planete extraterestre.
E important să fim în siguranță.
În mod obișnuit folosim câini antrenați să păzească noaptea,...
în timp ce militarii dorm în barăcile lor,
dar nu mai avem câini,...
așa că trebuie să vedem cu ce putem să îi înlocuim.
Îl vom numi pe primul Muffit 2.
Evident, primul va trebui să fie foarte bine îngrijit.
Ăsta nu e Muffit.
Nici măcar nu e un câine adevărat.
Nu, însă poate fi învățat să se comporte ca unul adevărat.
E foarte isteț.
Și, dacă ne poți ajuta, va deveni și mai isteț.
Oprește-te.
Am folosit poza lui Boxey pe care ne-ai dat-o...
ca să programăm drona să îi răspundă.
Îți sunt dator, Doc.
Oricând.
Eu îți sunt datoare.
Suntem chit.
E ceva minunat.
E o mașinărie perfectă!
Născută să danseze printre stele.
Da, ciocnirea de ele mă îngrijorează pe mine.
De ce te-ai oferit voluntar, Starbuck?
Cineva trebuia să o facă.
Te-a obligat Apollo?
Da... ai un anume fel...
de a vedea direct prin zid.
Tu îți scoți vreodată din gură trabucul ăsta care fumegă?
Și eu care îmi pregătisem un discurs minunat...
Despre faptul că e ultima ta noapte aici,
că e posibil să nu mai vezi altă noapte atât de frumoasă ca asta...
sau altă fată atât de frumoasă ca mine vreodată.
Ei bine, discursul ăsta e puțin mai bun decât cel pe care-l pregătisem.
Te superi dacă l-aș împrumuta pentru vreo ocazie viitoare?
Te deranjează dacă nu petrecem mai mult timp în cala de lansare?
Te poți gândi la un loc mai intim?
Dacă e să mă gândesc, nu știu nici un loc intim în toată flota asta blestemată.
Oh.
- Ce e acolo? - E tubul de lansare.
Nu vrei să intri acolo. E întunecat și rece și...
Oh, Doamne, mâine o să fac tot ce îmi ceri.
Doar nu porni o alarmă în noaptea asta.
Domnule Colonel, l-ați văzut întâmplător pe locotentul Starbuck?
Nu, nu cred... Stai, l-am văzut mai devreme pe unul din monitoare.
Înainte să închidem puntea de zbor, cred că verifica una din nave.
Asta ar fi logic.
Cred că a plecat de mult să tragă un somn bun înainte de misiune.
De ce nu faci și tu asta? O să intri în tură curând.
Șarpele ăla nenorocit!
Nova Madagon nu e deloc o novă, ci un câmp de stele atât de strălucitor...
încât cockpit-urile noastre vor fi închise, pentru a preveni orbirea.
Vom naviga doar cu scanerele și vom mătura totul din calea noastră cu turbo-laserele.
Te simți bine, Starbuck? Te vânzolești ca un câine pe o pată din soare.
E vorba de linia pulsului meu, domnule.
Nu e un moment potrivit pentru mine să fiu închis într-un cockpit.
Starbuck a fost politicos.
Se pare că are o arsură de la aburi.
Nu vreau să te întreb cum ai pățit-o, căci am nevoie de tine în misiunea asta.
Nu te-am ales să ne ajuți să trecem dincolo fără să mă gândesc îndelung.
Dacă te ajută cu ceva, te asigur că, dacă eșuăm, nimeni nu va supraviețui.
Restul prietenilor noștri se bazează pe îndemânarea noastră.
Sau pe nevoia ei.
- Gata? - Gata.
- Starbuck ? - Nu sunt gata, dar să terminăm odată.
Câmpul de stele al novei e în față.
Trei, doi, unu. Am fixat.
Polarizați scutul antiradiație.
Lansează navetele... acum!
Citesc temperatura pielii: 1-0-0 și crește.
Nu oi fi capabil să văd ceva, însă sunt sigur că e cald.
Detectează cineva câmpul de mine?
Negativ. Scanerul meu e ars.
- Și al meu la fel. - E prea strălucitor pentru scaner.
Sistemul Central, transfer controlul de la navete către Galactica.
Vă vom ghida utilizând scanerele.
- Ce se întâmplă dacă ratăm o mină? - Unul din noi va afla primul.
Să-i dăm drumul.
Menținem legătura.
Numărătoare până la deschiderea focului: cinci, patru, trei...
Trei grade la dreapta.
Țintă distrusă.
- Altă țintă în vizor. - Îmi arde acoperișul cabinei!
- Patru, trei, doi, unu, foc. - Continuați să trageți.
Foc.
Citesc pulsul locotentului Boomer: 1-0-0.
Celelalte funcții sunt normale.
Merge, domnule Comandant.
Au curățat o cale lată de o sută de maximi.
Asta înseamnă zbor de precizie.
- Nu văd nimic. Am lovit ceva? - Să mă spânzuri dacă știu.
Doi, unu, foc.
Citesc pulsul Căpitanului Apollo: 9-9.
Temperatura pielii: 1-2-0 și crește în continuare.
Temperatura pielii: 1-3-0 și crește.
- Cinci, patru, trei... - Devine foarte cald.
doi, unu, foc.
Foc.
Citesc pulsul Căpitanului Apollo: 9-9.
Temperatura pielii: 1-3-5 și scade ușor.
Se răcorește.
- Pulsul Căpitanului Apollo... - Să ne uităm unde suntem.
Coborâți scuturile, acum.
Uite-o.
Carillon.
Cred că am reușit.
Am reușit! Da!
Recheamă echipajele.
Planeta Carillon.
Operațiunile de aterizare vor începe imediat.
Pregătiți de aterizare mineralierele și mașinile de teren.
Scanerele au localizat...
ceea ce credem că e tabăra aproximativă a unei străvechi expediții miniere.
Escadronul Albastru va coborî în zonă echipele de cercetare la sol.
Bine ai venit, Baltar.
Am vești importante.
O mână de coloniali a supraviețuit,
însă îi vom găsi în curând.
Dar înțelegerea noastră? Colonia mea trebuia cruțată.
Acum modific înțelegerea.
Cum poți schimba o parte a înțelegerii?
Atunci când nu mai există cealaltă parte.
Ți-a scăpat întregul scop al acestui război.
Dar n-n-am ambiții împotriva ta.
Mă poți crede atât de prost încât să am încredere într-un om...
care și-a dorit ca întreaga sa rasă să fie distrusă?
Nu distrusă. Ci subjugată mie.
Nu pot exista supraviețuitori.
Atât timp cât măcar un om rămâne în viață,
alianța e amenințată.
S-S-Sigur n-n-nu te referi la mine.
Îți mulțumim pentru ajutor, Baltar.
- Timpul tău s-a sfârșit. - Nu!
Nu poți!
Încă ai nevoie de mine!
Victor 6-3-0-3-8 către Expediția la sol 2.
Scanerele mele detectează forme de viață dincolo de aceste coordonate.
Fie e vreo substanță care produce multă energie,
sau au lăsat vreun fel de operațiune de pază când au abandonat acest loc.
Am recepționat, 0-3-8, mulțumim mult.
Mă întreg cum arată astea pe timp de zi.
Hei. Acum suntem pe timp de zi.
Oh. Drăguț.
Mașina de teren 1 către Skywatch 0-3-8.
Ne poți ajuta să găsim mina de tylium?
S-a făcut, domnule Căpitan.
Scanerele arată că sunteți pe vector de intersecție cu zona minei...
în 24 milicentoni.
- Am înțeles, 0-3-8. - Sincronizați-vă toți cronometrele.
Căpitanul vrea o verificare la fiecare patru milicentoni pe frecvența de urgență.
- S-a înțeles? - Afirmativ, Jolly.
Sunteți în timp sincronizat... Acum.
0-3-8, mă întorc la bază. Ne vedem mai târziu. Noroc.
Boomer.
Da, da, ce mai e acum?
Nu o să-ți vină să crezi asta.
Nu-mi vine să cred!
- Ce este? - Nu știu.
În regulă.
Bun, haide.
Băiete, dar e chiar drăguț.
Pare prietenos.
Aaah! Nu mă împușcați! Ce vreți?
Stai. Nu-ți fie teamă.
Ascultă... Hei, ești de pe Taura.
- Da, sunt de pe Taura. De unde știi? - Dialectul.
Ascultă, ce e cu locul ăsta?
- Ce faci aici? - Ce fac eu? Ce faceți voi aici?
Militari coloniali care se strecoară cu armele scoase într-un local ca ăsta.
- Oh, îmi pare rău. - E legal!
Nu este?
Cum ai ajuns aici?
- Oh! Am venit cu un autobuz stelar. - Cred că a fumat vapori de plante.
Hei, stai, stai, ascultă.
Ne poți spune câte ceva despre acest autobuz?
Ghidul meu s-a ocupat de tot. Nu e minunat aici?
Toate astea pentru atât de puțini bani.
Oh, și tocmai am câștigat o mie, peste o mie de cubiți.
- Nu e uimitor? - Ai câștigat cubiții ăștia aici?
Oh, aici toată lumea o face.
E incredibil.
Știți, dacă e cumva ilegal, va trebui să vă luptați cu întregul sistem solar.
Trebuie să plec!
Am de făcut o croazieră la lumina lunii. A două luni. Oh, ce ar fi mai frumos?
Nu înțeleg. Cât de rupți de lume pot să fie oamenii ăștia?
S-a comportat ca și cum n-ar fi auzit niciodată de distrugerea coloniilor.
Ba mai mult.
Noi de ce n-am auzit de locul ăsta?
Să înțeleg că știi fiecare sală de jocuri din acest sistem solar?
Oh, corect. Corect.
Dacă undeva are loc vreun joc, tu ai ști despre el.
Șansele trebuie să fie incredibil de mari aici. Oamenii câștigă averi.
Da și sunt vizibil bine hrăniți.
Uite ce e, de ce să nu aflăm cine conduce locul ăsta...
și să vedem dacă nu putem obține niște mâncare pentru flotă?
Ultimul lucru pe care și l-ar dori oamenii ăștia e ca o navă de luptă să stea la ușa lor.
N-am mai găsit până acum o sală de jocuri...
care să nu depindă de voucherele de plată militare ca să-și țină porțile deschise.
Boomer, până nu aflăm cine sunt oamenii ăștia
amintește-ți, e nevoie de un singur informator...
și întreaga mașina de luptă Cylon se va repezi încoace.
Vreau să mă uit pe aici, să joc un joc sau două,
să văd dacă pot să aflu ce se ascunde în spatele acestui loc.
Misiunea ta, Boxey, e să fii cu ochii pe indicatoare.
Când contorul trece de 10 înseamnă că suntem deasupra unui zăcământ bogat de tylium.
Da, domnule.
...nu contează unde vei pleca...
- Trebuie să vorbim. - Bine.
...mereu te va urmări ceva...
- E dragostea... - Dragostea...
- ...dragostea... - Aici nu ne pot citi pe buze.
- Cine? - Oricine pune ceva la cale în locul ăsta.
Boomer, în primul rând că locul ăsta nu e necinstit.
De unde ai toți cubiții ăia?
Am câștigat. Îți spun, Boomer, aici nu poți să pierzi.
Tocmai despre asta vorbeam.
Ai mai fost vreodată în vreun salon de jocuri în care să nu poți să pierzi?
Nu, însă nici n-am mai fost vreodată aici.
...nu contează unde vei pleca...
...nu contează ce o să faci...
...Căci mereu te va urmări ceva...
Am putea face o avere dacă le-am pune pe fetele astea într-un circuit stelar.
Vreau să zic bani buni, Boomer. Bani buni.
- Bani buni? - Da.
Toate creaturile din Univers caută să ne extermine...
și tu vrei să angajezi un grup vocal.
Starbuck, îți spun, ceva nu e în regulă cu locul ăsta.
- E dragostea... - Dragostea...
Dragostea, dragostea...
...dragostea...
Da, trebuie să vorbesc cu fetele astea.
Taci, Muffit. Văd. Tylium.
- Bună treabă, Boxey. - E o cifră foarte mare, Căpitane.
S-ar putea să fim chiar deasupra acelei mine vechi. Mai bine să verific.
Bun, Jolly, ține ochii căscați.
- Îl aduc înapoi. - Hei, Boxey !
Boxey, așteaptă aici. Mă duc eu să-l aduc înapoi.
Muffy? Muffy?
- Mulțumesc. - Pentru ce?
Pentru că ai salvat viața fiului meu.
Exagerezi puțin lucrurile.
Într-un fel poate că eu ar trebui să-ți mulțumesc ție.
Nu știi nimic despre mine...
sau ce s-a întâmplat cu tatăl lui Boxey sau...
Când o să fii pregătită o să-mi spui.
Între timp, nimic din ce s-a întâmplat înainte nu mai contează prea mult.
În ceea ce privește rasa umană,
trebuie să luăm totul de la început.
Muffy?
Muffy? Muffy!
La naiba, câine, unde ești?
Muffy! Muffy?
Muffy?
Aah...
- Vreun semn de la Boxey ? - Mă tem că nu.
Ce este?
- Ce s-a întâmplat pe planeta asta? - Nu știu.
Asta ar putea fi cea mai mare mină de tylium din sistemul solar.
Nu-mi pasă. Vreau să știu doar ce s-a întâmplat cu Boxey.
Bine ați venit pe Carillon.
- Sunteți impresionați? - Mai degrabă confuzi.
Ascultă, am pierdut un băiețel.
E în siguranță.
L-am găsit și l-am adus aici.
- Vreți să îl vedeți? - Da, vrem.
Mami!
Domnule Căpitan, norocul ne surâde.
Nici n-am visat vreodată la așa ceva, domnule Căpitan.
Aici au tot ce avem nevoie, în cantități suficiente și vor să le împartă cu noi.
Seamănă cu paradisul.
Da, așa e.
Domnule Colonel, un mesaj de la Sire Uri.
"Poporul Ovion a acordat supraviețuitorilor coloniilor toate măsurile de bunătate...
...și ajutor pe care le puteam spera. - Este acum posibil ca întreaga flotă...
să își continue călătoria...
...în interval de un centon."
Ei bine, domnule Colonel,
o notă mai optimistă.
Prea optimistă.
Uri a făcut deja ca toată flota să se îngrămădească ca să coboare la suprafață.
Poate în număr mic, prin rotație.
Nu va fi așa.
Deja a autorizat permise de vizitare pentru jumătate din populație.
Jumătate din populație?
Am venit atât de departe și atât de repede.
A fost prea puțin timp pentru rațiune.
Care e secretul din spatele existenței acestui avanpost...
de la marginea exterioară a sistemului nostru solar?
Sunt multe asemenea oaze pentru călătorii intergalactici,
dar niciuna atât de departe de rutele cunoscute de comerț...
și niciuna atât de curios de aproape de o mină de tylium.
Combustibilul a început să sosească din minele Ovionilor,
însă în cantități surprinzător de mici.
Și acum simt nevoia crescândă...
pentru măsuri suplimentare de precauție.
Navele continuă să planeze deasupra planetei,
însoțite doar de mici echipe de întreținere...
al căror moral e la fel de scăzut ca și numărul lor.
Toți par să fi uitat de fuga noastră de Cyloni.
Frumusețea și atracțiile planetei Carillon...
îi țin pe oamenii noștri sub vrajă.
Să se învârtă roata.
Salut, Starbuck.
Asta e noaptea mea norocoasă.
S-ar putea să fie.
Da, bine, banii nu înseamnă totul.
Nu?
Ascultă, ai verificat locurile de cazare?
Majoritatea unității mele rămâne diseară pe Carillon.
O să văd ce pot rezolva.
Oh, adevărat?
Da.
- Aveți de gând să jucați, domnule? - Oh, așa sper.
Oh! Da, sigur.
Să se învârtă din nou. E noaptea mea norocoasă.
Da.
Nu pot să pierd.
Locul ăsta e ocupat?
Oh,... păi,... e...
- Starbuck? - Da?
- Am venit pentru că-ți datorez scuze. - Da?
Haide! Paradisul ăsta?
E șansa perfectă ca noi să fim...
deschiși și cinstiți unul cu altul.
- Da. - Te-am rănit. Admit asta.
Ei bine...
Nu tu mi-ai spus odată...
că sunt singura femeie față de care ai avut sentimente reale și profunde?
Da, s-ar putea să fi spus asta.
- S-ar putea să fi spus asta? - Nu...
Athena, stai, stai. Ce am...
Ce am vrut să spun e că,
a trebuit să-mi scot toate acele sentimente din minte...
ca să evit să sufăr mai mult decât am făcut-o.
- Starbuck! - Oh, nu.
Bună.
Scuză-mă. Cred că stai pe locul meu.
- Locul tău? - Da. Am vești bune.
Am cheia de la apartamentul regal.
Mulțumesc. Îți suntem recunoscători.
Ascultați, fetelor, am o mână foarte bună aici.
- Oh, înțeleg. - Da, și eu.
Sper să vă distrați bine amândoi.
Și data viitoare va fi cu plată, domnule locotenent.
N-am mâncat în viața mea atât de mult.
O să mă îngraș ca un porc.
Apasă nivelul trei pentru noi, te rog.
Mă simt ca un căpcăun, Answaw. Nimic nu mă mai încape.
Și am coborât la suprafață doar de trei...
Te-am rugat să apeși pe nivelul trei.
Am trecut de apartamentul nostru.
Am apăsat. Trebuie să se fi întâmplat ceva.
Nu există apartamente la adâncimea asta.
Uită-te acolo!
Pare să ne ducă până la fund.
- Cred că se întâmplă ceva. - Lasă-mă la panoul ăla.
Poftim. Am oprit. Mulțumesc Cerului.
Mă întreb ce e aici, jos.
Care e scopul acestei întruniri speciale?
Adama, mă tem că trebuie să-ți cer...
să respecți ordinea de lucru până când vei primi cuvântul.
Cred că domnul Consilier Uri are de propus o moțiune. Mulțumim.
Frații mei, încercarea grăbită de a fugi din calea Cylonilor,...
născută în mijlocul disperării,...
pare pripită în lumina zilei.
În loc, propun să încercăm să apelăm acum la dreptate și iertare.
Dreptate? Dreptate din partea Cylonilor?
Asta e ceea ce ai spus?
Domnilor, ne-au spus...
că nu se vor opri până când toți oamenii nu vor fi exterminați.
De ce ar crede ei că noi suntem acum dispuși să acceptăm...
ceea ce am considerat mereu ca fiind inacceptabil?
Să trăim sub stăpânirea Cylonilor?
Pentru că ne vom distruge armata...
ca să dovedim că dorim să trăim în pace.
- Să distrugem singurul mijloc de apărare? - Sau de atac.
Le-aș reaminti fraților mei...
că nu am avut conflicte cu Cylonii...
până când nu am intervenit în relațiile lor cu alte națiuni.
Da. Da, ai dreptate.
Nu am avut conflicte cu Cylonii...
până când nu ne-am ajutat vecinii pe care Cylonii vroiau să-i înrobească
și până când i-am ajutat pe Hasari să-și recapete națiunea,
confiscată cu forța de Cyloni.
Corect. Dar, dacă ne-am fi văzut de treburile noastre,
sunt toate motivele să credem că Cylonii ne-ar fi lăsat în pace.
Dacă toți ați venit la această întrunire ca să întoarceți spatele...
principiilor părinților noștri și ale Lorzilor Kobolului,...
din care au evoluat coloniile,
o veți face în absența mea.
Militarii sunt mereu ultimii care recunosc schimbările inevitabile.
Avem de ales: viața sau moartea.
Sunt de acord că un lucru atât de important ar trebui decis de popor.
Poate că ai dreptate. Însă o să îți spun ceva.
Militarii nu vor fi așa ușor de convins.
Pot să întreg cum v-ați propus să le prezentați această problemă delicată?
La ceremonia...
de decorare a celor trei tineri curajoși...
care ne-au condus în siguranță prin strâmtorile primejdioase Madagon.
Unul din ei e fiul lui Adama, cred.
E chiar tonifiantul de care are nevoie poporul nostru în acest moment.
De niște eroi de modă veche.
- După tine. - Mulțumesc.
Petrecerea tocmai a început.
Nu vrei puțină... companie?
Nu prea am chef de companie. Mulțumesc.
O să pierzi omagiul pentru cei trei militari.
Le-am dat tot omagiul pe care-l puteau avea.
Am trecut de nivelul meu.
Și de al meu. S-a întâmplat ceva.
Coborâm tot drumul până jos.
Nu cred că e permis. Mă întreb ce e acolo jos.
Ajutați-ne! Ce fac cu noi?
În regulă, 30-70.
Voi luați 70 de procente, iar eu o să mă ocup chiar și de transport.
Doar că nu cred că va funcționa.
De ce nu?
- Momentan nu pot să vorbesc. - Ce vrei să spui?
Va trebui să vorbim mai târziu despre asta... dacă mai ești în preajmă.
Hei, hei, stai! Unde pleci?
- Ești biletul meu de ieșire din armată. - Starbuck!
Ce faci? Căpitanul te caută peste tot.
Știi, Boomer, încep să fiu de acord cu tine. Se petrece ceva aici.
Orice ar fi, va trebui să aștepte. Trebuie să ne întoarcem pe Galactica.
- Pentru ce? - Ca să ne îmbrăcăm uniformele.
Să ne îmbrăcăm uniformele? Stai. Nu merg la nici o chestie elegantă...
Unul din ei nu acceptă cea mai înaltă decorație militară a poporului nostru,
Roiul de Stele, pentru merite în luptă.
- Roiul de Stele? Ah, glumești. - L-am primit.
Domnule Comandant?
Domnule Comandant.
Ca pe vremuri, nu e așa, Tigh ?
Navele noastre nu erau așa elegante, însă le alergam destul de mult.
Da. N-ai spus nimănui că ne întâlnim?
- Nu. - Bine.
E vreun motiv pentru care noi doi nu ar trebui să ne întâlnim?
Ia stația de comunicare a echipelor de la sol...
și urcă în nava de alături, te rog.
- Să urc în nava de alături? - Repede.
Ești conectat la sistemul meu intern de comunicații.
Suntem complet izolați. Nimeni nu ne poate asculta.
Da. Înțeleg. Dar de ce ar vrea cineva să o facă?
Mă doare să mă gândesc că trebuie să ne luăm asemenea precauții pe propria navă.
Oamenii lui Sire Uri mă așteaptă...
să fac vreo mișcare în privința planului lui de dezarmare.
Am aflat că până și apartamentul meu e monitorizat.
Ceea ce vreau să-ți propun e cumva riscant.
Nu trebuie s-o faci dacă nu vrei.
Domnule Comandant, dacă spui că trebuie s-o facem, și eu voi spune același lucru.
Ce vom face?
Tigh, care ar fi...
cel mai devastator moment pentru o lovitură a Cylonilor?
Aproape oricând. Jumătate din militarii noștri sunt jos, la...
În timpul ceremoniei, când toți militarii noștri vor fi jos, pe Carillon.
Dacă vom fi atacați...
fără să putem să ne rechemăm militarii,
nu am avea nici o șansă.
Câteva bombe Cylon bine plasate...
în inima acestei cale de lansare...
și nu vom mai putea să ridicăm nici măcar o navă în aer.
Deci credeți că e ceva mai mult pe Carillon decât generozitate?
Miroase a capcană.
Arată a capcană.
Cred că e o capcană.
E important...
să ne ținem piloții în apropierea navelor.
Sau poate invers,...
să ținem navele aproape de piloți.
Cum să coborâm pe Carillon navetele de luptă fără aprobarea Consiliului?
Păi, vom lansa câte două odată,...
ca și cum ar lua parte la patrularea obișnuită.
Consiliul a ordonat tuturor militarilor noștri să participe la ceremonie.
Vor fi acolo, într-un fel.
Uri nu-i știe pe militari după figură.
El va număra uniforme, nu oameni.
Va număra uniformele?
Da. Vreau să strângi...
câte uniforme militare reușești...
și să îmbraci cu ele pe oricine găsești,
mecanici, personalul de la bucătărie, pe oricine,
și să îi duci jos, la petrecere.
- Și ce o să le spun? - Spune-le orice.
Spune-le că sunt într-o misiune secretă, ceea ce e adevărat.
O să fac tot ce pot.
Mă bazez pe tine, Tigh.
Dacă am dreptate,
Uri nu va fi singurul care va număra uniforme la petrecerea din seara asta.
Am înțeles și sper că vă înșelați.
Vom vedea.
- Ce faceți, domnule Colonel? - La naiba!
Nu am vrut să vă sperii.
Nu putem să vă dăm o mână de ajutor la...
Dacă mai faci asta vreodată te trec în raport, Starbuck!
Le poți spune restului piloților tăi playboy...
că asta nu e ultima inspecție surpriză pe care o s-o fac.
Dacă mai găsesc uniforme în halul ăsta, ați dat de necaz.
Când va vedea astea, Comandantul Adama va înnebuni.
Trebuie să fie din cauza tensiunii.
Știi, nu e drept. Mulți din ofițerii de pe punte n-au coborât niciodată la suprafață,
în timp ce toți ceilalți se duc și se distrează.
Ofițerii de pe punte nu zboară în mici navete de luptă în timp ce se trage în ei.
Totuși nu m-ar deranja să fac schimb cu ei.
Te cred, Boomer. O să-i spun Colonelului.
Stai o clipă. Nu pot să iau locul lui. Eu nu sunt colonel.
Nici eu.
Ajunge cu vinovăția. Să mergem la petrecere.
Corect.
Bună, tată.
Apollo.
Ei bine,...
Colonelul Tigh vrea să meargă la petrecere,
așa că... așa că i-am dat liber la noapte.
O simplă favoare.
Credeam că ți-ar plăcea să-ți vezi fiul primindu-și Roiul de Stele.
E binemeritat, Apollo. Binemeritat.
Tocmai de aceea nu cred că e decât un nou șiretlic al Consilierului Uri.
Cum ar putea fi un șiretlic decorarea fiului celui mai mare rival al său?
Am sentimentul că va propune distrugerea armatei noastre...
la cermonie,
sperând că șuvoiul de emoție...
va fi suficient de distructiv înainte ca cineva să realizeze ce au făcut.
- Dar tu poți opri asta. - Eu?
E prea târziu. Ai auzit discuțiile? Eu v-am adus în această situație.
Nimeni nu crede asta. Și chiar dacă unii o fac, trebuie să iei poziție.
Cum aș putea să-ți spun că mi-ai fost mai mult decât un tată?
Ai fost cineva la care m-am putut uita cu încredere și respect.
Idealurile mele se ridică și coboară la standardele tale, iar acesta nu ești tu.
Ce s-a întâmplat cu tine? Ajută-mă să înțeleg.
Vei înțelege, fiule. În timp vei înțelege.
Știu că nu v-a fost ușor să nu-i spuneți. Poate ar fi trebuit s-o faceți.
Nu. Nu.
Dacă i-aș fi spus, nu s-ar mai fi dezlipit de mine.
Ăsta e jocul meu. Dacă înving, toți învingem.
Dar dacă vă înșelați, Uri vă va distruge.
Nu mă înșel.
Cylonii m-au atras în cursă odată.
Nu se va mai întâmpla.
- Foarte ciudat. - Ce anume?
Însemnele omului acela sunt de la Escadronul Albastru.
Credeam că îi știu pe toți, și uită-te cum pică pe el uniforma.
Apollo, seara aceasta e una a recunoștinței,
și fiecare se îmbracă și poartă orice dorește.
Probabil că n-a mai purtat-o de ani buni.
În plus, oaspetele de onoare arată absolut delicios.
- Bună. - Ce drăguț arăți în uniformă.
Hei, nu e drăguț, Boxey ?
- Gazdele noastre sunt foarte generoase. - Mie nu-mi plac.
- Poftim? - I-am spus că Ovionii n-ar aproba...
să-l aducă pe Muffit la ceremonie.
Ei bine, o să trecem peste ei, nu?
Exceptându-l pe căpitanul vostru,
am dedus, văzând uniformele, că majoritatea militarilor tăi sunt aici.
Da, eu sunt mereu prezent.
Muffit, Muffit, întoarce-te aici! Aici, câine! Vino înapoi aici!
- Starbuck. - Da? Ce este?
Conversez cu cel mai mare și cu adjunctul lui.
Bun, când termini spune-mi cine sunt ăia.
Cei trei tipi din spatele dansatoarei.
Al dracului să fiu dacă știu. Dar sigur au niște croitori jalnici.
- Starbuck, ar trebui să-i cunoști. - De ce ar trebui să-i cunosc?
Pentru că poartă însemnele escadronului nostru.
Să nu începeți fără mine.
Unde se duce locotenentul?
- Să-l găsească pe căpitan, domnule. - Excelent.
Hei, ce se petrece?
Opriți-i pe tipii ăia! Opriți-i!
Ce faci, Starbuck ?
Ascultă, se întâmplă ceva aici.
Cei trei impostori pe care... Ascultă, putem vorbi?
Da. Ne scuzi?
Trebuie să vorbesc cu locotenentul.
Îl caut pe Boxey și iau ceva de mâncat. Unde e Boxey?
E probabil înăuntru și urmărește acrobații. Sunt foarte buni.
Să nu vă lungiți. N-ați vrea să vă ratați propria decorare.
- Da. - Boxey!
- Ce e cu impostorii? - Nu știu.
M-am lovit toată noaptea de tipi care nu sunt din unitățile noastre,
însă poartă uniforme ale unităților noastre.
- Ofițerul din navetă. - Ai văzut pe unul din ei?
Da, poate. Cred că ar fi mai bine să verificăm.
Îți sugerez să-ți găsești cei doi prieteni...
și să le spui că vom începe, cu sau fără ei.
Da, domnule.
- Pare pustiu. - Toată lumea e la petrecere.
Nu toată lumea. Sunt trei impostori pe undeva pe aici.
Oamenii sunt prezenți cu toții.
- Câți militari sunt? - Am numărat peste 200.
Aproape tot echipajul lor de militari.
Asigură-te că oamenii rămân la spectacol până la sfârșit,
apoi vor fi ai tăi, în camerele inferioare.
În această seară celebrăm un eveniment foarte deosebit...
în analele experiențelor umane.
Starbuck, ce ai găsit?
Nu sunt aici. Probabil sunt în alt nivel.
Celelalte niveluri nu sunt accesibile oamenilor.
- Chiar mă întrebam despre asta. - Da, și eu.
Știu cum să rezolv problema asta. Ferește-te.
Tu ești jucător. Alege un nivel.
Ce-ar fi să ne uităm la cel mai îndepărtat de camerele oaspeților?
- Mmm, drăguț. - Șșș!
Tu ești șeful.
...împotriva oricărui frate viu, fie el fost prieten sau dușman.
- Muffit! - Dar va fi amintit în viitor ca...
Ah, eu și gura mea mare.
Măcar cunoaștem secretul planetei Carillon.
Oare? Care e legătura între cazinou și toate astea?
Să ieșim de aici, apoi o să ne gândim.
Muffit!
Fugi, Boxey, fugi!
Apollo, te gândești la ce mă gândesc și eu?
Cu tot acest tylium, am deschis focul pe cea mai mare bombă din univers.
Da.
- E cam târziu să vorbim cu tipii ăștia. - Așa cred.
Oh, Doamne!
Unii din ei sunt probabil de pe navele noastre.
Nu-i de mirare că nu există nimeni care să fi povestit despre locul ăsta.
Ovionii trăiesc în ei...
și probabil vând tylium-ul pe care-l extrag Cylonilor.
- E Muffit! - Hei, Boxey, vino aici!
Nu!
Muffit! Muffit!
Starbuck!
Să mergem! Urmați-mă!
Raportează, Centurionule.
S-a făcut, Mărite Stăpân.
Să înceapă atacul.
La ordinele tale, Mărite Stăpân.
Ne descurcăm!
- Sunt prea mulți. - Țintește plafonul. Trage în tylium.
Probabil de asta ești căpitan.
Chemați întreaga garnizoană.
Scanerele detectează un grup mare de obiecte care se apropie rapid.
Scanează pentru forme de viață extraterestre.
Ștergerea completă a platoului cu dușmănii și prejudecăți.
- Pe aici! Pe aici! - Fugi, Boxey!
Domnule Căpitan, pe unde ați umblat? V-am căutat peste tot!
Haide!
Mișcați-vă!
Când aceste incendii vor atinge hiper-combustia, toată planeta va exploda.
Să ieșim de aici!
Oh, la naiba!
Scanarea termică e pozitivă. Mai multe vehicule cu trei pasageri.
Nave de atac Cylon. Își închid capcana.
Inamicul se apropie, 90 de microni.
- Încărcați armele. - O șansă...
să renunțăm la arme și să dovedim, odată pentru totdeauna,
că pacea aduce pace și dragostea aduce dragoste.
- Așa că eu voi... - Toată lumea, ascultați-mă!
Vreau ca toată lumea să se miște rapid către ieșire! E un ordin!
Stați pe loc! Eu sunt șeful aici!
Faceți ce spune omul! El e șeful!
Aici, Muffit. O să te salvez.
Inamicul se apropie, 70 de microni.
Inamicul se apropie, 55 de microni.
Serina, ia-l pe Boxey!
O să mă întorc. Să mergem! La o parte!
Boxey, unde ești?
Muffit! Stai! Nu putem pleca fără Muffit!
- Nu putem pleca fără Muffit. - Să mergem!
Ai vreo idee de unde vin mașinile de teren?
- Nu știu. - Mulțumită Comandantului Adama.
35 de microni și se apropie.
Jolly, cum de ești în costum de luptă?
Restul Escadronului Albastru nu a venit la petrecere, domnule.
Pe voi a trebuit să vă lase, altfel ar fi bănuit că nu sunt toți militarii acolo.
Dacă voi nu ați fost la petrecere, atunci cine erau tipii ăia?
Oricine a putut fi găsit de Comandant în flotă care să poată intra în uniforme.
Ar fi trebuit să-l vezi pe cel care o purta pe a mea.
Inamicul se apropie, 30 de microni.
Recheamă toți militarii de la suprafață.
- Pregătiți-vă de atac. - 25 de microni...
și se apropie.
Doamnelor, vreau să urcați în nava aceea.
- Jolly, ce se petrece? - Escadronul așteaptă ordine de pe Galactica.
15 microni.
Forța de atac Cylonă se apropie acum de raza de atac.
O să vă ia cu ei în navă.
- Să mergem. - Pa.
Ai grijă de mama ta.
Aș vrea să fie tatăl meu.
Inamicul se apropie, 10 microni.
Nu și-au trimis interceptoarele.
I-am luat complet prin surprindere.
Se apropie, cinci microni.
Patru, trei, doi, unu.
Polarizați scuturile, acum!
- Starbuck ? - Sunt pregătit pentru înfruntare.
Vin direct înspre noi, domnule.
- Foc în cală! - Raportul avariilor.
- Formația ta e pregătită, Jolly? - Pregătită, domnule.
- Boomer? - Sunt pregătit, domnule Căpitan.
Să-i dăm drumul.
Nu poate să-i oprească nimic!
Escadronul de la suprafață nu pare să semene cu nici o mașină de luptă cunoscută Cylon.
Vor fi surprinși.
Dacă nu-i oprim, va trebui să ne întoarcem și să trăim pe stânca aia.
În vizor.
Asta e pentru Atlantia.
Uite una pentru Zac.
Tată, i-am învins! Pe toți! Dar cum?
Văd că mulți din băieții noștri au încălcat ordinele și au lipsit de la petrecere.
- Da, să discuți cu ei despre disciplină. - Da, domnule.
- Starbuck? - Da.
- În urma ta. - N-ai de ce să te îngrijorezi.
La naiba!
- Boomer, dă-mi o mână de ajutor. - Vin acum.
Să nu dureze prea mult, Boomer.
Mulțumesc pentru ajutor.
Escadronul Vector Alfa. Urmărim trei inamici.
Mai rămân doi.
Să mergem! Îndreptați-vă spre casă!
Cred că i-am pus pe fugă.
- Acum să vedem dacă găsim nava-bază Cylon. - Nu e nimic pe scanerul meu.
Se ascunde undeva în spatele lui Carillon.
Numai așa s-ar fi putut apropia de noi fără să fie detectată.
Nu putem lăsa nava-bază să plece.
Ne poate urmări de la distanță și detecta mișcările noastre, până îi vin întăriri.
Să coborâm sub raza de acțiune a scanerelor.
Militarii cer permisiunea să localizeze și să atace nava-bază Cylon.
Nu. Domnule Colonel, trebuie să ne păstrăm resursele...
dacă vrem să găsim un cămin pentru poporul nostru.
Cheamă flota acasă.
- Treci pe frecvența Cylonilor. - Pentru ce?
Nu ne pot vedea, însă vor fi capabili să ne audă.
Făcând ce? Rugându-ne?
Nu, tu vei fi escadroanele Roșu și Albastru, iar eu voi fi Verde și Galben.
O să fiu Roșu și Albastru...
Oh, am înțeles! Nu, n-am înțeles.
Domnule, doi dintre militarii noștri sunt întârziați și lipsesc.
Cine?
Căpitanul Apollo, domnule.
Și mai cine?
- Și Starbuck. - Înțeleg.
Schimb frecvența acum.
Aici Liderul Verde către Roșu. Toate navele să fie gata de atac. Răspunde.
Da. Da, suntem toți pregătiți. Absolut toți.
- Spune, Centurionule. - La ordinele tale.
Escadroane de Vipere Coloniale se apropie în număr mare.
Sigur Raider-ele noastre sunt suficient de aproape să ne apere.
Raider-ele noastre sunt încă angajate în lupta contra Galactica.
Retrage nava-bază în spatele protecției planetei Carillon.
Scanerele lor nu ne vor putea detecta.
Lider Galben, avem contact vizual cu escadronul tău.
Bine. Lider Verde,...
încă două escadroane cer permisiunea să ni se alăture.
Escadroanele Purpuriu și Portocaliu.
Se dau în vânt după o luptă adevărată. Au fost în misiuni de recunoaștere.
Purpuriu și Portocaliu?
Negativ, Lider Albastru. Să nu ne lăsăm duși de val.
Avem suficienți oameni să spulberăm nava-bază.
Detectăm comunicații de atac între escadroanele Purpuriu și Portocaliu.
Dar noi nu avem escadroane Purpuriu și Portocaliu.
Purpuriu și Portocaliu?
Starbuck și Apollo ?
Domnul să-i ajute pe amândoi.
Militarii continuă să avanseze. Sunt cel puțin șase escadroane.
Recheamă toate Raider-ele să apere nava-bază.
Toate Raider-ele sunt distruse.
Toate sunt distruse? Cum? I-am luat prin surprindere.
Aparent n-a fost o surpriză așa mare cum am sperat.
Să ne retragem mai aproape de Carillon, sub raza de acțiune a scanerelor lor.
S-au raportat incendii.
- Am spus mai jos, sau ne vor distruge. - La ordinele tale.
În față. Iat-o.
Drăguță. Ce vom face? O înțepăm?
Detectăm formații de atac pe scanere.
Suntem prea aproape de suprafață.
Domnule, telemetria raportează că suprafața lui Carillon a atins punctul de vaporizare.
Sunt doar două nave. A fost o înșelătorie.
Deschideți focul și să ne retragem de pe planetă.
- Uh, Apollo... - În regulă, Starbuck.
Să ne cărăm de aici înainte ca tyliumul pe care l-am aprins să facă bucăți planeta.
Ridică scuturile, acum.
O să explodeze.
Să mergem acasă.
Ce mai casă... o bucată de metal în mijlocul pustietății.
E mai bine decât nimic, măcar până găsim Pământul.
Chiar crezi că îl vom găsi vreodată?
Îl vom găsi, într-o bună zi.
Să intrăm.
Fugind din calea tiraniei Cylonilor,
ultima navă de luptă, Galactica,
conduce o flotă fugară pestriță cu un singur țel:
o planetă strălucitoare... numită Pământ.
Traducerea și adaptarea: nenea_hartia@yahoo.com