Kom så, fang dem!
Hey!
Se, hvad jeg har med.
Sig ikke, at Casey Brown ikke yder sit.
Vent lidt, der er mere.
Kom tilbage!
Giv slip. Jeg er mindreårig.
Opfør dig ordentligt, hører du? Eller du får en endefuld.
I kryb! I usle kryb!
-I stak mig til strisserne? -Hold mund!
Det er hende her.
Hey.
Lad os gå.
-Her, jeg pakkede hendes ting. -Hun får ikke brug for dem.
Men jeg kan ikke bruge dem.
Kryb.
I har ikke noget på mig.
Jeg har et alibi.
Jeg så TV med tre andre fyre, da det skete.
Store gut.
Tror du ikke, jeg kan slippe ud af ungdomsfængslet, hva?
Tror du ikke det?
Jeg kan slippe ud når som helst, hører du?
Når som helst. Ja.
Hey, hør her, kan du ikke lade mig gå?
Jeg mener, jeg er uskyldig. Jeg har aldrig gjort sådan noget
i hele mit liv.
Ud.
Det ligner ikke noget ungdomsfængsel.
Vent på mig.
Så det er et hotel. Hvad nu?
-Nu tager du et bad. -Hvorfor det?
Fordi jeg siger det. Derfor.
Banker folk ikke på heromkring?
Hvem er den klovn?
Mærkerne er næsten helt, som du beskrev dem.
Ja.
Hvor fik du de ar henne?
Rudolph Valentino tævede mig, fordi jeg ikke ville giftes med ham.
Det er sidste gang, du gør nar.
Hvor fik du de ar henne?
Jeg kan ikke huske det.
Bliv ved med ikke at kunne huske det.
Tag de her på.
Godt arbejde, hr. Jenkins. Jeg er meget tilfreds.
-Godt. Er der andet, hr. Bundage? -Nej. Nej.
-En kjole? -Tag den på.
-Du sender en regning. -Hr. Bundage,
vores aftale var betaling ved levering.
Det var det også, det var det.
Og Harry Bundage holder altid en aftale.
Jeg skriver dig en check.
"Casey Brown, forældreløs, kan ikke huske, hvor hun kommer fra.
Alder: ca. 14. Personlighed: krigerisk.
Har været i ungdomsfængsel fire gange.
Overdraget til kriminalforsorgen én gang", du godeste.
Okay, så du ved, hvem jeg er. Men hvem er du?
Mit navn er Harry Bundage. Jeg arbejder inden for finans.
Investeringer. At lave handelsaftaler.
Jeg er forretningsmand.
-Du er en krejler. -Hvad?
En krejler.
En svindler. Jeg kan lugte det på lang afstand.
Pas på, din næse ikke ender, hvor dine ører burde være!
Du har selvfølgelig ret, min kære.
Jeg er en mand, der kan genkende en mulighed, når han ser en.
Og du, min pige, er min mulighed og jeg er din.
Mulighed for hvad?
Muligheden for at blive til den ærværdige Margaret...
Den fjerde markise, St. Edmund af Candleshoe.
Det er dig, da du var tre år, siddende i din mors skød.
Taget lige før din far stak af med dig.
Hvad tror de, der skete med moderen?
Hun døde et år, efter den lille pige forsvandt.
Det er bedstemor i baggrunden.
KIDNAPPER BARN TIL USA OG FORSVINDER
Kidnapningen var i overskrifterne i ugevis.
Det er fra ti år siden fra Los Angeles.
Trafikuheld dræber grevindes mand
-Og den sidste. -Hvad skete der med barnet?
EFTERSØGNING Politi i vildrede
Hun kan have overlevet uheldet.
Gået væk derfra bagefter i choktilstand.
Eller måske efterlod faren hende et sted,
og hun var slet ikke i bilen.
Hun blev i hvert fald aldrig fundet.
-Og der kommer jeg ind i billedet, ikke? -Præcis.
Du er den perfekte dobbeltgænger.
Alderen er den samme, arene er de samme.
Og med de andre ting, jeg har planlagt...
vil du kunne narre selveste Skt. Peter.
Det lyder perfekt,
-men jeg har et par spørgsmål. -Selvfølgelig.
-Kaffe? -Nej tak.
-Okay. Spørgsmål nummer ét. -Ja.
Der er mange penge i det for dig, ikke, Harry?
Det er bestemt en mulighed.
Okay, spørgsmål to. Hvad får jeg ud af det?
Hvad du får? En rejse til Europa, luksushotel.
En flyvetur i den store blå himmel.
Ja, okay, okay. Hvad får jeg i kontanter?
Stol på Harry Bundage, min kære. Der vil blive taget godt hånd om dig.
Ja, det er det, jeg er bange for. Nej.
Vi aftaler det hele på forhånd, ellers er der ingen aftale.
Hvad mener du med ingen aftale?
Enten laver vi en aftale, eller du finder en anden dobbeltgænger
til den fjerde markise af, hvad det end hedder.
Jeg er vild med din stil.
Rent tyveri, der skal ikke snydes på vægten.
Okay.
Hvilken slags aftale har du i tankerne?
-En tredjedel af udbyttet. -En tredjedel?
-Beskidte lille baggårdsrotte! -Husk nu, du er vild med min stil, Harry.
En tredjedel.
-Jeg kan give dig fem procent. -Tyve.
Ti. Fratrukket udgifter.
Okay, ti.
Og en rød Ferrari.
En rød Ferrari?
Du kan ikke engang tage et kørekort.
Du skaffer Ferrarien, og jeg skaffer kørekortet.
Det er en aftale.
Hvad er vores næste træk?
Vores næste træk
er at komme ud af byen, inden Jenkins prøver at indløse den check.
Buckingham Palace.
Hjemsted for Englands konger og dronninger.
Det kongelige flag er oppe.
Det betyder, at Hendes Majestæt er hjemme.
Gud bevare hende.
Ja? Jeg må hellere ringe til hende så.
Clara!
Åh, Harry. Er du hjemme?
Det ser sådan ud.
Det er hende her.
Det er hende.
Goddag, skat. Hvordan har du det? Okay?
Det ser ud til, vi har en moden en her.
Du blev ikke født i går, vel?
Men, Clara, hvad synes du?
Ligner hun den lille frk. Margaret nok?
Hun kunne godt narre mig.
-Hvad er det? -"Det" er min kusine.
Frk. Clara Grimsworthy.
Tidligere gjorde hun tjeneste ved Candleshoe.
Og hun har alle svarene.
Ja? Svar på hvad?
På spørgsmålene, du har stillet.
Her, Clara. Find det frem.
Godt så, har du nogensinde været på skattejagt?
Nej, det har du nok ikke, ikke med din forsømte barndom.
Jeg er ikke forsømt. Jeg er kriminel.
Der er forskel, ved du nok.
Men det er altså en skattejagt, vi er ved at begive os ud på.
Men det er ikke en børneleg, det er den ægte vare.
Og dette...
...er vores "Sesam luk dig op."
Et beskidt stykke papir?
Hør her, frk. Klogesen.
Det beskidte papir, som du kalder det,
er tilfældigvis Kaptajn Joshua St. Edmunds
markisen af Candleshoe
forsvundne
sidste testamente.
Sæt dig ned og hør efter.
Hvad hvis jeg fortæller dig, at Kaptajn Joshua var pirat.
De kaldte det en "kaper", når det var folk i adelen.
Og den enarmede slyngel var en af de bedste.
Han slæbte nok tyvekoster hjem til at frikøbe en maharaja!
Og han gemte dem et sted på Candleshoe.
-Men de er aldrig blevet fundet. -Og en dag
-kommer jeg forbi... -Hvem taler lige nu, Clara?
Så en dag kommer Clara forbi.
Hun pudser sengestolpen i Kaptajn Joshuas gamle værelse,
og hun finder en lille, hemmelig dør og bag den
finder hun det her.
-Og det er der, hun bliver fyret... -Jeg sagde op.
Da hun sagde op...
...tager hun det her med sig. Og giver det til sin kære fætter Harry.
Hvordan ved du, det er ægte?
Se på den her.
En spansk dublon.
Bare for at vække appetitten, så at sige.
Hvor meget er den værd?
Fire tusind dollars.
-Hey... -Ja.
Og der er tusinder af dem.
Så står der i testamentet, hvor guldet er gemt?
Nok ikke.
Den gamle slyngel giver os ikke noget gratis.
I stedet for at fortælle os, hvor han gemte guldet,
giver han os kun den første ledetråd.
Ja, og det er, derfor vi vil have nogen inden for på Candleshoe.
Som frit kan følge de andre ledetråd, en efter en.
Og den nogen... er dig.
Men det afhænger af om, vi kan overbevise den gamle dame om,
at jeg er den savnede, hvad hedder hun.
Vi skal nok overbevise hende.
Når vi er færdige med dig, min pige,
så tænker du som den pige, du føler dig som hende
og opfører dig som hende.
Det vil ikke kun være den gamle dame, der tror, du er hendes savnede barnebarn,
du vil selv tro det.
Spil melodien for hende, Clara.
-Kan du høre det? -Hvad er det?
Det, min pige,
er din adgangsbillet til Candleshoe.
Nyrer og lever, du kan ikke spise dem.
Du kan heller ikke lide spinat,
kål og kogt fisk.
Hvem kan lide det?
Du kan godt lide bananer,
mørdejskage og risengrød.
-Risengrød? -Du elsker det.
Og du må ikke spise jordbær.
De giver dig udslæt.
Tjek.
"Kære fru St. Edmund, jeg skriver til dem om et personligt og fortroligt emne.
For nyligt var jeg i Los Angeles..."
"Du havde to tøjdyr og du kaldte dem
Teddy og Piggy-wig."
Jeg tror, jeg skal kaste op.
"Teddy og Piggy-wig."
Og din mors yndlingsduft var syren.
"Jeg afventer deres svar.
Med højagtelse,
Harold W. Bundage.
Advokat."
"Kære fru St. Edmund...
-Kære hr. Bundage... -Jeg skriver fordi...
...du er ikke den første, der påstår at have fundet mit barnebarn.
Og du vil nok ikke blive den sidste.
Men hvis du vil bringe barnet til Candleshoe næste tirsdag,
vil jeg gerne møde hende.
Og virk ikke for ivrig.
Bare lad alle de ting, du husker, komme ud naturligt.
Føl, at du har set den gamle dame før, at huset er bekendt.
Og ram dem så med det hemmelige gemmested.
Okay, Harry.
Så snart du er godt på plads, begynder du at lede
efter den næste ledetråd med det samme.
-Kan du huske den første ledetråd? -Ja.
"For solopgangsstudenten er der skatte mellem bøgerne."
Jeg sagde, du skulle huske det udenad!
"For solopgangsstudenten er der skatte mellem bøgerne,"
-okay? -Ja, rigtigt.
Som jeg forstår det, må den næste ledetråd være et sted
-i biblioteket. -Ja, men hvor i biblioteket?
Din dumme lille tumpe, hvis jeg vidste hvor,
ville jeg så sende dig ind for at lede efter det?
Du må bare gennemgå alle bøgerne, til du finder det.
-Lad, som om du er en læsehest. -Hvem, mig?
Der er det, Candleshoe.
Sikke et skur.
Og husk, du kan lide bananer, mørdejskage og risengrød.
Ja, og jeg hader lever og spinat og kogt fisk. Slap af, Harry.
-Okay, okay. -Slap af.
Harry, Harold W. Bundage,
for at se fru St. Edmund, efter aftale.
Ja. Hendes Nåde venter dem, herre.
Deres hat, herre.
Hvis de vil vente her, fortæller jeg,
at de er ankommet.
Der er han.
Selveste Kaptajn Joshua St. Edmund.
Han troede, han var klog, med hans guld og ledetråde.
Men han vidste ikke, han stod overfor Harry Bundage.
Vi får se hvem, der vinder, gamle mand, dig eller mig.
Hvis de kommer denne vej, vil Hendes Nåde se dem.
Vær forsigtig på dette gulv, herre. Efter 400 års polering
er det en smule glat.
Du burde sætte et advarselsskilt op.
Ja, herre, tak. Jeg vil foreslå det for Hendes Nåde.
Hr. Bundage, frue.
-Hvordan går det, hr. Bundage? -En fornøjelse at møde dem.
-Dette er frk. Brown, frk. Casey Brown. -Hej.
Hvordan går det?
-Vil I ikke sidde ned? -Tak.
Mange tak.
Wow, lækker hybel, du har her.
-Hvor mange værelser? -Jeg har ikke talt dem.
Vil du venligst servere téen, Priory?
-Te, hr. Bundage? -Ja, tak.
Fru St. Edmund.
Hvordan vil de have den?
Mælk, tak, og to bittesmå sukkerknalder.
To bittesmå sukkerknalder.
Frk. Brown?
Har du en sodavand?
Desværre ikke, frue. Et glas limonade, måske?
Ja, okay, limonade er fint.
Nuvel, hr. Bundage?
Frue, jeg er privatdetektiv.
Jeg blev hyret til at finde en femtenårig pige,
som var stukket af hjemmefra til Los Angeles.
Og ved et rent tilfælde, stødte jeg på denne lille piges sagshistorie.
Hun har et ar i panden og et andet et på skulderen.
Jeg forstår, at deres lille barnebarn slog hovedet,
da hun faldt af en pony og rev sin skulder på noget pigtråd.
Tak.
Det undrer mig stadig, hvorfor du har bragt hende til mig.
Der er ingen findeløn, ved du nok.
Det er nok findeløn for mig, Deres Nåde,
at vide, at jeg har skaffet dig dit længe savnede barnebarn tilbage.
Ja.
Barn, lad mig se på dig.
-Deres briller, frue. -Tak, Priory.
Jeg har, hvad man kalder svigtende syn.
Er der noget galt?
Nej, nej, alt er godt.
Vil de have nogle jordbær, frøken.
Jeg elsker dem, men jeg kan ikke spise dem.
Jeg får udslæt over det hele. Det har jeg altid fået.
Jeg vil dog gerne have en af de småkager.
Et stykke mørdejskage, måske?
Er det, hvad det er?
Jeg har aldrig smagt det, men jeg er frisk på at prøve alt, ikke?
Hr. Bundage sagde, du var fire år gammel, da du blev fundet.
Kan du huske dine forældre?
Nej. Hey, det her er ikke dårligt.
Hvad er det, Priory?
Undskyld, frue. Jeg tænkte at,
siden frk. Brown ikke kan spise jordbær, ville hun måske have pære-condé.
-Det ligner risengrød. -Det er det vist også, frøken.
Der kan man bare se. Jeg er vild med det her.
Jeg kunne heller ikke få nok på hjemmet.
Alle de andre børn hadede det.
-Har du en ske? -Ja, selvfølgelig, frøken.
Priory?
Jeg tror, vi har brug for mere varmt vand.
Meget vel, frue.
Undskyld mig et øjeblik.
-Priory? -Ja, frue?
-Spis det. -Det kan jeg ikke. Jeg er mæt.
Jordbær? Mørdejskage?
Risengrød?
Det var ret skruppelløst af dig, Priory.
Du har ret, frue. Meget skruppelløst.
Vi lader tingene gå deres gang. Ikke, Priory?
-Lækkert. -Mere te, hr. Bundage?
Nej, tak, Deres Nåde. Jeg er ganske tilfreds.
Hvorfor bliver du ved med at stirre på kaminen?
Det ved jeg ikke, jeg må have set en,
der ligner den en anden gang. Bortset fra
at den jeg så havde en... en slags hul i den.
-Et hul? -Ja. Jeg plejede at gemme ting i det.
Det må have været i en film, jeg så, eller en TV-serie.
Hør her... Jeg bliver nødt til at sige det.
Du virker som en virkelig sød, gammel dame og alt det der,
men jeg er ikke dit barnebarn.
-Hvad får dig til at sige det? -Det ved jeg ikke. Jeg ved det bare.
Jeg mener, jeg har aldrig set dig før i mit liv.
Okay, sandheden er, at den her gut kommer til mig
og siger, at han tror, jeg er den der lille pige,
du ved, hende der blev væk.
Han vil tage mig til England for at se dig.
Så jeg tænkte, hvorfor ikke?
Du ved, jeg får lov til at flyve, bo på dyre hoteller.
Jeg mener, hvad har jeg at tabe?
Men det er alt, hvad det er.
Aha.
Så undskyld, hvis det er en skuffelse eller noget.
Vi må hellere smutte, ikke?
Jeg er forfærdeligt ked af det, Deres Nåde. Jeg...
...var helt overbevist om...
Og tak for limonaden og risengrøden.
Vi ses.
Farvel.
Det gjorde du med vilje.
Dit rådne lille udskud.
Du stak det hele skråt op med vilje.
Priory?
Er der en løs mursten i kaminen?
En løs mursten, frue? Det tror jeg ikke.
Hvor underligt.
-Køl ned, Harry. Slap af. -Køl ned? Slap af.
Når jeg tænker på de penge, jeg har brugt. Billetterne, måltiderne.
Og det jeg betalte den blodsuger, Jenkins!
Du gav ham en gummicheck. Du løb sikkert også fra hotelregningen.
-Bare vent til vi kommer hjem. -Harry.
Hr. Bundage? Hr. Bundage? Hr. Bundage?
-Hvad er det? -Hr. Bundage,
Hendes Nåde spørger, om de vil komme inden for igen?
De og den unge dame?
Selvfølgelig, med glæde.
Efter I gik, undersøgte vi kaminen.
-Der var en løs sten. -Du laver sjov.
Og der var noget gemt i hulrummet bag den.
Genkender du denne?
Den æske?
Nej, det tror jeg ikke.
Se godt efter, min kære. Er du sikker på, du aldrig har set den?
Det er meget vigtigt.
Nej.
Men...
Jeg forstår det ikke.
Åh, min kære. Åh, min kære.
Velkommen til Candleshoe.
-Det gjorde hun ikke! -Det gjorde hun sgu!
"Hvis de vil være så venlig, hr. Bundage,
at tage ind til byen og hente barnets ting,
ville jeg sætte stor pris på det."
Hun måtte ikke engang tage afsted.
Hun ville ikke lade hende tage tilbage og hente sit forbandede tøj!
Harry! Harry!
Clara...
...vi er inde.
Vi er inde!
Kom ind.
Jeg gemte de her væk, men de hører til herinde nu.
Teddy og Piggy-wig.
Hvorfor kaldte jeg dem det? Teddy og Piggy-wig?
Det var det, du kaldte dem, da du var lille.
Javel.
Men det er bare...
Ja?
Jeg ved ikke...
...burde de ikke dufte af syren?
Det var din mors yndlingsduft.
-Godnat, skat. -Ja, godnat.
Sov godt.
Ja.
Spisestuen, den store sal.
Stuen, biblioteket.
Du må bare gennemgå alle bøgerne, til du finder den.
Der må være en million af dem.
HVOR DER ER VILJE, ER DER VEJ
LIDT LÆRING ER EN FARLIG TING
SØG OG I SKAL FINDE
Hej. Hvem er du?
Jeg hedder Cluny.
Du gik glip af morgenmaden.
Hr. Priory bad mig finde dig.
Tjek.
-Her er hun. -Hej.
Godmorgen, frk. Margaret. Vil du have noget morgenmad?
Bobby, gå ud og hent en ny gryde syltetøj.
Kom og mød resten af familien, frk. Margaret.
Hør, hvis det er i orden med jer, så kald mig Casey, ik'?
-Hvis du foretrækker det. -Du har allerede mødt Cluny.
-Ja, det er sandt, jeg mødte Cluny. -Herovre...
...har vi Peter, der kæmper med kærnen.
-Hej. -Goddag, velkommen til Candleshoe.
Det her er Anna.
Hey, en eller anden, grib.
Hey, godt grebet.
Bobby er familiens akrobat.
-Godt, hvad med morgenmaden? -Nej, det her er fint.
-Er du sikker? -Ja, klart.
Anna, giv hende et glas mælk.
Bobby, kom og hjælp med flødeudskilleren.
Når du er færdig, så hjælp med at rede sengene, okay?
Sig, det er løgn.
Margaret, Margaret, min kære?
-Hendes Nåde! -Hun kommer ikke herind, vel?
-Det håber jeg ikke. -Casey, løb ud og se, hvad hun vil.
Hej.
-Der er du, godmorgen. -Kaldte du på mig?
Ja, det gjorde jeg faktisk.
Jeg tænkte på, om du ville gå en lille tur med mig.
Sørens. Priory!
-Der er I, mine kære. -Godmorgen, bedstemor.
Godmorgen.
-Goddag, bedstemor. -Anna.
Jeg ser, I har mødt jeres nye ven?
Ja, bedstemor, i køkkenet.
Anna, vil du være sød at finde Priory for mig?
Ja, bedstemor.
Bedstemor, nu hvor dit rigtige barnebarn er her,
betyder det så, at vi bliver sendt væk?
Du altforbarmende!
Hvis jeg gjorde det,
hvem skulle jeg så finde til at skøjte op og ned i den store sal?
Storartet.
-Ja, frue? -Priory, jeg har vist forlagt
mine briller igen.
Vil du være på udkig efter dem?
-Selvfølgelig, frue. -Og Priory, hent mig noget gammelt brød.
Jeg tager frk. Margaret med på en gåtur rundt på Candleshoe.
-Værsgo, frue. -Priory?
Frue?
Hvor er de friske roser, jeg bestilte til bordet i entreen?
Ja, jeg beklager, frue. Det er... Det er hr. Gipping.
Han er i sit gnavne humør igen. Han ville ikke lukke mig ind i haven.
Ville han virkelig ikke det?
Det er ikke hans have, det er min.
Og det vil jeg fortælle ham med det samme.
Nu? Frue, han er ved at drikke te.
-Du godeste. Kom så, hurtigt! -Hey, hvad foregår der?
-Sig det ikke. -Hun må vide det.
-Ikke nu. Kom. -Sige hvad?
Det her sted er et galehus.
Gipping, hvor er du?
Gipping!
Der er du.
Gipping? Jeg vil tale med dig.
Gipping, når jeg bestiller roser til huset, så forventer jeg at få roser.
Er det forstået?
Selvfølgelig, når du giver ordrer. Jeg er fløjtende ligeglad med dine ordrer.
-Blomsterne kommer først. -Gør de virkelig?
Du plejede at være en god, behagelig gartner.
Men de seneste år er du blevet noget så anstrengende
og lunefuld.
Så det er sådan det er, er det? Jeg er lunefuld?
Hvis jeg havde vidst, der skulle være en fest for at myrde min karakter,
ville jeg have vasket hænder og klædt mig fint på.
Gipping, vi snakker om roser.
Kan ordentlige folk ikke gøre deres arbejde.
uden at blive udsat for fornærmelser?
Du hidser dig op over ingenting.
Hr. Gipping.
Du er en irriterende gammel dame. Og jeg passer mine roser, som jeg vil.
Dine roser! Meget vel,
hvis det er din holdning, så er du fyret.
Priory! Priory!
Satans.
Hurtigt. Hjælp.
Tag støvlerne, tag støvlerne.
Priory?
Ja, frue?
Jeg har fyret Gipping.
Jeg vil have ham ud herfra inden aften.
Aha. De vil ikke
genoverveje beslutningen, vel?
Bestemt ikke! Han var uforskammet.
Det er bare sådan, han er, frue.
Og han ville blive meget svær for mig at erstatte.
-Ville han? -Meget svær.
Og jeg vil sørge for, at han har friske roser
til entréen hver morgen.
Vil du?
Ja...
Måske skulle jeg give ham en chance til.
Men du kan sige til ham, at dette er den absolut sidste.
Frue.
Frue, deres gamle brød.
Tak, Priory.
Margaret, min kære, undskyld, du måtte vente på mig.
-Det er okay med mig. Intet problem. -Godt.
Ved du, hvad jeg tror?
Jeg tror ikke, hun er mere i familie med bedste end
postmanden.
Hun har et formål.
Og vi må finde ud af, hvad det er.
De børn i huset, er de i familie med dig?
Nej, ikke rigtigt.
De boede på et børnehjem, lige uden for landsbyen.
Det var overfyldt, og jeg har så meget plads her.
Så de lod dem bo hos mig.
På en eller anden måde er de blevet min familie.
-Vidunderligt, ikke? -Jo.
Jeg har aldrig set noget lignende.
Hvad er det derovre?
Det er Candleshoes grænse.
Jeg går ikke ud fra, at dine oplevelser med familieliv har været lykkelige.
Hvilket familieliv?
Det eneste, jeg kan huske om familieliv, er intet.
Nul og niks.
En række af usle plejefamilier.
Hvem tager sig af et barn, de tager ind
bare for bistanden og madkuponerne?
Hvem rager det egentligt?
Det er fup, som alt andet.
Hele verden er et fupnummer.
Det var det første, jeg lærte.
Stå ud af sengen om morgenen med paraderne oppe, du ved?
Hvis du har dem oppe, kan du slå først.
Jeg forstår.
Tja...
Måske gør du, måske ikke.
Men du kan ikke gå gennem livet alene.
Jeg er ikke alene. Jeg har mig selv.
Hør, hvis du ikke giver det væk,
behøver du ikke bekymre dig om at få det tilbage.
"For solopgangsstudenten,
er der skatte mellem bøgerne."
"For solopgangsstudenten, er der skatte mellem..."
Hvem er det? Ja, kom bare ind.
Det er mig. Er du vågen?
Ja, det tror jeg.
-Hvorfor er du ikke i seng? -Jeg har noget til dig.
-Hvad er det? -Hvidløg.
-Hvidløg? -Hvidløg holder spøgelserne væk.
Hvidløg holder alle væk.
Tak, knægt, men jeg tror ikke på spøgelser.
Ikke engang Kaptajn Joshuas spøgelse?
Hans støvler knirker i gangen
under hans søgen efter gemte skatte.
Hans sværd tap-tap-tapper langs væggene ved hvert skridt.
Du må hellere tage hvidløget.
Tak, knægt.
Jeg kan godt lide dig.
-Ja, jeg kan også lide dig. Smut så, ikke? -Nat.
Godnat.
Hey, knægt...
-...er alle andre i seng? -Undtagen mig.
-Godnat. -Godnat.
Der må være en million af dem. Som en nål i en høstak.
Hvad i alverden laver du her?
-Jeg ledte efter en bog at læse. -I mørket?
Kunne ikke finde kontakten.
Du skræmte mig. Jeg troede, du var en indbrudstyv.
Jeg skræmte dig.
Jeg tog en smutvej. Huset er fyldt med hemmelig veje.
Jeg ville også finde en bog.
Om VVS.
Er gartneren god til VVS?
Gartneren er ikke særlig god til gartnerarbejde.
Du undrer dig nok over, hvorfor...
Jeg kan lige så godt sige det. Du finder alligevel ud af det.
Der er ikke andre medarbejdere, fordi vi ikke har råd
til at betale lønninger.
-Du laver sjov. -Desværre ikke.
Den gamle dame... Jeg mener, bedstemor.
Ved hun, I er fallit?
Vi er ikke helt fallit, bare lidt tæt på.
-Vi får lidt fra rundvisningerne. -Rundvisninger?
Ja, vi åbner huset for offentligheden en gang om ugen.
Og så sælger vi æg, frugt, kager, syltetøj og den slags på landsbymarkedet.
Som regel kan vi lige betale lånet og skatterne.
Det her store hus.
Der må være meget ragelse, I kunne sælge.
Alt, der var noget værd, er røget for lang tid siden.
Billederne er næsten alle kopier.
Bortset fra et eller to, som ikke er noget værd.
Nu hvor du kender vores hemmeligheder,
håber jeg, du vil holde dem.
-Hvorfor ikke? -Godt.
Det gør dig til en del af familien.
-Du ledte efter en bog, hva'? -Ja, ja.
Det gjorde jeg også. Hvor gjorde jeg af VVS-mandens hjælp?
VVS-mandens hjælp.
Sidste måned sprang taget læk. Nu er det vandtanken.
-Har du fundet, det du ledte efter? -Nej.
Jeg har fundet min.
"Pleje og vedligehold af t-samlinger og s-bøjninger. "
Perfekt til godnatlæsning.
-Godnat. -Godnat.
ÆRENS VEJ GÅR TIL DEN SAMME GRAV
"Solopgangsstudenten..." Ja.
"Ærens vej går til den samme grav."
Det er det. Jeg fandt ledetråden.
Internationale investeringsrådgivere A/S.
-Er det dig, Harry? -Hvad? Ja.
Det er hende!
-Hallo, er du der? -Selvfølgelig er jeg sgu da her!
Hvor har du været? Lige meget. Fandt du noget i biblioteket?
Ja, hør, jeg troede, du sagde, jeg bare skulle kigge i et par bøger.
Har du set det bibliotek? Men det var alligevel ikke i en bog.
Spild ikke tiden med at fortælle, hvor det ikke var.
-Fortæl mig, hvor det var! -I vinduet.
I vinduet?
Dumme lille tosse. Hvad mener du med, at det var i vinduet?
Det farvede glasvindue.
Man kan kun se det, når solen står op.
Der stod: "Ærens vej går til den samme grav."
Ærens vej går hvorhen?
Til den samme grav.
Det er et digt af en Thomas Gray.
Jeg spurgte bedstemor, den gamle dame. Og hun siger, det er en elegi
skrevet på en landsbykirkegård. Jeg ringer, når jeg ved mere.
Hallo? Jeg er ikke færdig, din lille blæksprutte!
Clara...
Stik hen på biblioteket.
Og spørg dem om en gut, der hedder Thomas Gray,
som skrev en slags elegi om en kirkegård.
-Hvem snakkede du i telefon med? -Min børsmægler.
Jeg bad ham købe 400 aktier i Alakazam salt og peber.
Hør her, du er ude på noget. Jeg vil vide, hvad det er.
Nej, du skal lytte til mig.
Hvis du ikke holder snuden ude af mine sager,
ender den, hvor dine ører burde være.
Jeg må afsted.
Jeg kommer tilbage sent i eftermiddag.
Bedstemor, det digt af Gray, det om kirkegården, du ved?
-Sagde du, det var i biblioteket? -Ja, vi har en meget fin udgave,
signeret af forfatteren, mener jeg.
Værsgo, min kære. Kom tilbage med den, når du er færdig.
-God eftermiddag, John Henry. -God eftermiddag, frue.
-Hvordan har du det i dag? -Meget fint. Tak, frue.
-Jeg er lyserød, kan man sige. -Og hvordan har onkel George det?
Frue, det er ikke nødvendigt at belemre dem med nyheden,
men vi er endeligt blevet nødt til at tage mål til hans træfrakke.
-Træ... -Vi begravede ham i sidste uge, frue.
Det er jeg ked af at høre.
Men han har været syg i nogen tid, har han ikke?
De må have mig undskyldt. Selv om jeg gerne vil være retfærdig
over for alle og enhver, og ikke vil tale ondt om de døde, så må jeg sige,
at min onkel George var utroligt glad for flasken.
Han var, om man så må sige, over-begejstret for den.
Og det var den, der tog ham i sidste ende.
Jeg håber, det giver dig en lærestreg, John Henry.
-Mig, frue? -For i de seneste år
har du selv haft det med at få en dråbe for meget,
og være ude af stand til at udføre dine opgaver.
Ja, nu forstår jeg, jeg er meget ked af det, frue.
Nu kan du køre mig til præstegården.
Og vente til mødet er ovre og køre mig hjem.
Meget vel, frue.
Jeg er snart tilbage, mine kære.
For meget.
Kom så tilbage til arbejdet. Vi skal skaffe 300 pund.
Hvis I mangler så mange penge, hvorfor sælger I så ikke den gamle bil?
Fordi bedstemor ville hade det.
Den tilhører alligevel ikke os. Den tilhører banken.
Hr. Priory tog lån i den for at betale skat sidste år.
Bobby og jeg gør tingene klar til rundvisningen.
Kom, du kan hjælpe mig med at polere gulvet i den store sal.
-Tak, Peter. -Husk, jeg sagde polere det,
ikke skøjte på det.
Vi går i gang med syltetøjet.
Jeg satte æblerne uden for bagdøren.
Anna, du henter syltetøjsglassene og vasker dem.
Du kan skrælle og udhule æblerne.
Du kan skrælle og udhule æblerne, dronning. Jeg har travlt.
Vent lige et øjeblik, dronning.
Hør her, hvem end du er.
Du laver din andel, lige som resten af os.
-Skal vi vædde? -Hvis du ikke laver din andel,
skal vi andre lave endnu mere.
Sikke en skam.
Nu hører du her.
Giv mig den bog.
For at holde Candleshoe på benene, må vi alle arbejde.
Vi må arbejde meget hårdt.
Og vi gør det ikke, fordi vi bliver tvunget til det,
men fordi vi elsker bedste.
Fordi vi kan lide at være her.
Og hvis du skal blive her, så skal du hjælpe.
Er det forstået?
Ja.
Lad mig gøre én ting helt klart, dronning.
Heromkring er du hushjælpen.
Og jeg er chefen.
Så du vil spille hårdt spil, vil du?
-Cluny, det skulle du ikke have gjort. -Hun bad om det.
Alligevel var det ikke en særlig sød ting at gøre.
Se efter, hvad der forstyrrer hønsene, Bobby.
Okay, Peter.
Cluny, nej!
Godt forsøgt.
Cluny!
Cluny, det skulle du ikke have gjort.
Ja, Cluny, det skulle du ikke.
Hey! Kom ned fra min ryg.
Hey.
Det var ikke særlig sødt.
Du tager gas på mig.
Giv slip.
Stop det!
-Er du okay? -Ja.
Jeg er okay.
Jeg har det fint.
I burde skamme jer, to mod en.
Ja, og hvad vil bedstemor sige, når hun opdager det?
Vi har haft det bedste møde i månedsvis.
Nej tak. Den forfærdelige mand, Quartermaine,
var borte.
Han badede fårene, eller hvad det nu er, han laver.
Vi lagde de sidste planer for efterårsbasaren.
Vi talte om at kombinere Juleaftensunderholdningen
på rådhuset med kirkemiddagen på Juledag.
Og så forpligtede vi os til at skaffe 100 pund mere end vores kvote
i dette års Røde Kors indsamling.
Så drak vi te.
Og præsten fortalte nogle morsomme historier om sin ungdom i Indien.
Ved I hvad, Gipping gør det meget bedre med blomsterne.
Tror du, du ser ham til aften, Priory?
-Det er bestemt en mulighed, frue. -Du kan fortælle ham, at jeg er tilfreds.
Og så fortalte præsten en sjov historie om en elefant.
Hvorfor lader du dit hår falde ned over dit ansigt, skat?
Det dækker for dine smukke øjne.
Skub det tilbage.
Skub det tilbage, Margaret.
Hvad er der sket, om jeg må spørge?
Vil du vide, hvordan jeg fik det her?
Okay, jeg skal sige dig, hvad der skete.
Jeg sad i grøntsagshaven og læste,
og passede mig selv...
...da Cluny kom hen til mig.
Ja, hun kom hen til mig og...
...hun ville have mig til at hjælpe hende med nogle ting.
Jeg sagde: "Klart, du ved, hvorfor ikke?" Så jeg rejste mig for at gå med,
og faldt over en haveslange, slog mit øje på en rive
og faldt hovedkuls ned af bakken og ned i dammen
og kom op dækket i liljer.
Må jeg få noget mere kartoffelmos, tak?
Priory,
du må bede Gipping om at være mere forsigtig i fremtiden,
med hvor han lægger haveslangen.
Det skal jeg gøre, frue.
I en landsbykirkegård.
KAPTAJN JOSHUA ST. EDMUND MARKIS AF CANDLESHOE 1727 - 1779
Hold mund!
Din usle, forræderiske, lille orm.
Troede, du kunne snyde Harry, hva'?
Og efter alt, hvad han har gjort for dig.
Jeg ville ikke snyde ham, helt ærligt.
-Jeg så kirken og troede, at måske... -Ja.
Ved et lykketræf gjorde jeg det samme.
Elegi i en landsbykirkegård.
Det er hans grav, er det ikke?
Jo, se på den. Se på den, ingenting.
Bare hans navn.
Og hvornår han døde.
Måske er det ledetråden, Harry. Hvornår han døde!
Måske betyder det noget.
Som hvad?
Han vidste ikke, hvornår han ville dø.
-Måske skal vi grave ham op. -Grave ham op!
Hvad er der galt med dig? Vil du vække hele huset?
Her.
Den gamle djævel.
THOMAS GRAY SØMAND
"Han fulgte formørkelsen efter rigdom og berømmelse,
og hvis I vil blive rige, så gør det samme."
Thomas Gray, i en landsbykirkegård.
Den snedige gamle djævel.
Tror du så, det er den næste ledetråd, Harry?
Selvfølgelig er det det. Her.
Alt, der har med en formørkelse at gøre.
Du gennemsøger det gamle hus fra ende til anden
og du gør ikke noget andet. Er det forstået?
-Ja, ja. -Kom tilbage til huset,
før de savner dig. Jeg kontakter dig om et par dage.
Og du må hellere have noget til mig.
-Tager du ikke tilbage til London? -London? Jeg kan ikke vise mig i London.
Lånehajerne er ude efter mig. Men hør efter.
Hvis de æder mig, så æder jeg dig. Og glem det ikke.
Jeg kunne fodre dig til fiskene, og ingen ville nogensinde finde ud af det.
Han mener det, at du ved det.
Har du nogensinde set nogen, der er blevet fodret til fiskene?
Det er meget ulækkert.
Nu og da fisker de en person op af havet.
Og myndighederne kigger på dem gennem sammenknebne øjne
og siger: "Hvilket forfærdeligt svineri.
Jeg kan ikke holde det ud. Smid dem i havet igen."
Og så er det slut med den person.
Og det er, hvad der vil ske med dig, hvis du ikke gør, hvad der forventes.
Husk det.
Jeg har skaffet de første to ledetråde, ikke?
Jo, og du må hellere finde den næste og gøre det hurtigt.
Kom så, afsted med dig.
-Godmorgen. -Hej.
-Godmorgen, Casey. -Morgen.
-Du sov længe. -Ja.
Vil du have en friskbagt scone?
-Ja tak. -Tak.
Jeg sagde Casey, ikke dig. Resten er til téen.
Hvornår har I sidst hørt om en formørkelse heromkring?
Her Bobby, gør lidt nytte. Polér den.
Sol- eller måneformørkelse?
Begge dele.
Ikke i lang tid. Hvorfor?
-Ingen grund. -Se. Se, hvad jeg fandt.
Godt, en agurk.
-Han elsker agurkesandwich. -Hvad foregår der? Hvem gør?
-I dag er første onsdag i måneden. -Og hvad så?
Første onsdag i måneden er den dag, Oberst Dennis kommer til te.
Hvem er Oberst Dennis?
-Mere te, Oberst? -Ja, mange tak.
Ved Jupiter de er lækre, de her agurkesandwich.
Det er min yndlingsspise.
Jeg kan huske klubben i Kanpur.
Min syce plejede altid at komme med agurkesandwich hver eftermiddag.
Ved du, at den kære præst talte om Indien i går?
Og han sagde, at en syce var en staldkarl.
Ja, selvfølgelig, det er sandt. Ja, det var en fortalelse.
Min syce plejede at komme med min hest hver eftermiddag, min sorte hest.
Satan?
Satan, gode gamle Satan.
Ja, jeg har vundet mangen et ridestævne med gode gamle Satan.
Der var mange modige manøvrer.
-Rider han virkelig så godt? -Det er usandsynligt.
Hr. Priory er bange for heste.
"Dennis", sagde han, "har du taget det bæst med?
Du kommer aldrig op på hans ryg." Men jeg tog gamle Satan
og fløj over de bomme tre gange i fuldt galop.
-Hvor skal du hen med dem? -Jeg glemte at sætte scones frem.
Vent et øjeblik.
Jeg har en ide.
De har set generalens ansigt.
Som han sidder der... med sin mor, det ville være et spild.
Fremragende, men meget farligt.
Min kære dame, som soldat tænker man slet ikke over farer.
Margaret, mit kære barn.
Oberst, du har ikke mødt mit barnebarn, Margaret.
-En fornøjelse. -Goddag.
-Hvad er det? -Det er nogle scones.
Hr. Priory tænkte, Obersten gerne ville have nogle.
Har du mødt hr. Priory, vores butler?
Ja, selvfølgelig. Fremragende fyr.
Nå, jeg må komme afsted, som du ved.
Dejlig te, fornøjeligt selskab.
Kæreste Oberst Dennis, dine besøg er alt for korte.
De bringer et friskt pust fra verden uden for.
Hvor heldigt for mig
at du flyttede til kvarteret, lige da min sidste gamle ven forlod os.
Jeg ville ikke undvære mine månedlige besøg for alverdens rigdomme.
-Goddag, børn. Er alt godt? -Ja, Oberst Dennis. Tak.
God dreng.
-Er det din? -Ja, men han er lidt af en surmule,
men det er fint nok, når vi bare rider rundt på landet.
Jeg har aldrig set sådan en sadel før.
Derhjemme er der kun western-sadler.
Er det svært at ride på sådan en lillebitte ting?
Nej. Det er ikke noget problem. Så længe man har faste knæ og gode hænder.
Om jeg fatter, hvordan du bliver i sådan en sadel.
Kan du vise mig hvordan, Oberst?
-Nu? Måske en anden gang. -Vær sød.
Dyret er træt. Jeg mener, jeg red ham ret hårdt på vej herhen.
-Jeg må gå hjem med ham. -Bedstemor?
Min kære Oberst, vær sød at bære over med barnet
og mig. Jeg har heller aldrig set dig til hest.
-Godt så... -Vær sød. Vær sød.
-Vær sød. -Vær sød.
Lad os se dig galoppere hen ad indkørslen som en sand rytter.
Alt for at glæde dem, selvfølgelig.
Du stiger ikke på fra den side, vel?
Jeg tjekker bare den her gummi, læderting her.
-Gjorden, herre. -Jeg ved godt, det er gjorden.
Det er regimentets politik altid at tjekke gjorden, før man stiger op.
Bare vent.
Hvordan starter man den her ting?
Du skal slå den med den her himstregims.
Oberstens hest være endnu mere fyrig end Satan var.
Så du ham gå op ad trappen med rundvisningen?
Ja, han måtte tage et trin ad gangen.
Okay, grin alt det, I vil,
men husk bare, den der ler sidst, ler sidst.
Hvordan klarede vi det?
Jeg er bange for, at udsigten til regn ikke hjalp os.
Med indtjeningen fra dagens rundvisning og forfriskningerne...
...mangler vi stadig et hundrede pund.
-Et hundrede pund? -Virkelig?
-Hvornår skal vi betale skat? -Om ca. en uge.
Otte dage for at være præcis.
Kom nu. Op med humøret. Vi har stadig tid.
Vi har stadig nogle ting, vi kan tage hen til hr. Thresher,
og næste lørdag på markedet kan vi sælge mere frugt og grønt,
mere syltetøj og flere af Clunys kager end nogensinde før, ikke?
Jo!
Bliv færdige med at stille boden op.
Vi tager det her hen til Thresher.
-Okay. -Okay? Kom så, Peter.
-Jeg håber, vi gør det godt i dag. -Vi skal gøre det godt.
Vi har aldrig tjent hundrede pund før.
-Har I ikke? -Måske har jeres salgsteknik
brug for en lille opgradering.
-Salgsteknik? -Ja.
NORMALE STORE
Det er ikke hvad man sælger, det er hvordan man sælger det.
Okay, okay. Kom nærmere, folkens. Kom nærmere, folkens.
I har aldrig set så enorme æg før i hele jeres liv.
Og man kan skære dem, snitte dem, pochere dem, spejle dem, røre dem.
Vi har stor brune æg, store hvide æg, små hvide æg.
Alt hvad I begærer, de er fantastiske!
Alle er de lagt af den berømte høne, Murabelle.
Træd nærmere, folkens, træd nærmere.
Hvis du er heldig, får du måske den sidste Candleshoe-grøntsag.
Dyrket af den berømte gartner, Gipping,
som har arbejdet for dronningen
og dyrket blomkål ved Buckingham Palace.
-Hvem vil have nogle enorme æg? -Enorme æg.
-Jeg tager et halvt dusin, tak. -Godt du kom tidligt, frue.
Om en halv time er de sikkert udsolgt.
-I så fald tager jeg et dusin. -Et dusin til damen.
Okay, gå ikke glip af disse honningkager,
som Kaptajn Joshua St. Edmund tog med på sine skattejagter.
Beskytter med garanti mod hovedpine, skørbug og blæst.
-Det kan du ikke sige. -Hvorfor ikke? Vi sælger dem, gør vi ikke?
Kager, lækre hjemmebagte kager.
Fem pence, tak. Mange tak.
Tak.
Femogtyve pence, herre.
Sat ned fra 50.
-Har vi nok? -Hvordan klarede vi det, hr. Priory?
Utroligt, vidunderligt fremragende.
Den mest fantastiske markedsdag vi nogensinde har haft.
Siger du, at vi har tjent de hundrede pund?
Med det vi solgte til Thresher, og takket være Caseys salgsevner,
er det simpelthen skammeligt. Åh gud, der kommer vist regn.
Hendes Nåde er helt alene i huset. Hun hader torden.
Casey, hop på cyklen og kør hjem. Her, tag det her med.
-Jeg... -Kom nu. Kom så, pak sammen.
-Tag æggene, kagerne, syltetøjet. -Her, tag min trøje.
-Behøves ikke. -Jeg har en jakke,
-og der er en paraply til vognen. -Okay.
Bobby, tag de tomme kasser. Put dem på vognen.
Okay.
-Peter. -Jeg kommer.
Farvel.
Tag den ende.
Bedstemor?
Hvem er det?
-Hvem er det? -Stille.
Vil du have hele verden til at høre os?
Hvad laver du her? Ødelagde du lyset?
Nej, det må være stormen. Hvorfor har jeg ikke hørt fra dig?
Og hvad var det for noget hovskisnovski på landsbymarkedet?
Køb mine æg. Små, store, brune, hvide.
Kog dem, steg dem. Hvad var det?
Jeg skal jo lade, som om jeg er en del af familien, ikke?
Du skal finde den skat. Det er, hvad du skal.
Og ingen fjollen rundt, hører du?
Hvad betyder formørkelse? Hører du?
Jeg ved det ikke endnu, men jeg arbejder på det. Det gør jeg virkelig.
Priory? Børn?
Nej, nej.
Det er mig, Casey. Margaret.
Hold den gamle dame ude herfra eller hun får én med den her.
Slip af med hende.
Margaret, min kære.
Jeg er så glad for, at du kom godt hjem. Hvor er de andre?
De er stadig i byen med Priory.
-I det forfærdelige vejr? -De er snart tilbage.
Hver gang der er en elektrisk storm, går lyset ud.
Men Priory ved altid, hvordan man laver det.
Jeg kan ikke forestille mig, hvad vi ville gøre uden ham.
Jeg må klæde om til middagen.
Hey, hvad laver du med dem?
Hvad ligner det? Jeg tager dem, ikke?
-Ja, men det er pengene til skatterne. -De redder min ryg.
Jeg kan fodre lånehajerne med dem.
Sig, en indbrudstyv tog dem, da du kom tilbage.
Ja, men hvis de ikke betaler skatterne, så skal de forlade stedet,
og så kan jeg ikke lede efter ledetråde mere.
Det er endnu bedre. Så har vi ro til
at gennemsøge hele stedet.
-Harry... -Arbejd videre med den formørkelse.
Jeg tillader det ikke.
-Harry. -Er du blevet vanvittig? Smut.
Harry, vent!
Lad os smutte.
-Harry, lad være, Harry. -Flyt dig.
-Flyt dig, siger jeg! -Lad være!
-Giv slip! Giv slip! Fjern hende. -Stop, Harry.
AUKTION PÅ "CANDLESHOE"
Jeg tjekkede alle garderoberne ovenpå, frue.
Og jeg sørger for, at resten, Deres grammofon osv.,
bliver sendt til den... til Deres nye adresse.
Tak, Priory.
Min mand og jeg på vores bryllupsdag.
-Et smukt par, frue. -Ja.
Og dette er mit danseprogram fra ballet,
som vi afholdt på Candleshoe for Prinsen af Wales.
Prinsen bad mig om alle dansene.
Min mand var rasende.
Hans Kongelige Højhed var en meget flot mand.
Jeg husker valsen.
Jeg tror stadig, jeg her en grammofonplade med den.
Her er den, forrest.
Vi havde nogle storslåede tider her, havde vi ikke?
Jeg troede aldrig, dansene på Candleshoe ville ende, men det gjorde de til sidst.
Nej.
Snart, måske, men ikke så længe jeg er her.
Vær sød at spille grammofonpladen, Priory,
og dans en vals med mig.
-Nej, frue. Absolut ikke. -Jeg insisterer.
Frue, det ville være upassende.
Ville det være passende, hvis jeg dansede med Oberst Dennis?
Jeg er sikker på, han danser bedre, end han rider.
-Du spillede ham ret godt, Priory. -Vidste du det godt?
Vi legede med tiden, du og jeg.
Og jeg er dig taknemlig.
-Frue, jeg er forfærdeligt pinlig. -Det skal du ikke være.
Jeg er meget taknemlig for dit vidunderlige talent.
Og endnu mere for din medfølelse.
Og nu, hvis du vil være så venlig,
grammofonpladen.
-Vi skulle se Casey Brown. -Ja, hun er i den sidste seng.
-Hej. -Det her er til dig.
Tak.
De her er også til dig.
-Det er blommer. De er gode og bløde. -Tak.
-Hvordan har du det? -Okay.
Hey, du har ret. De er ret bløde.
-De har ikke fanget tyven endnu. -Nej?
Politiet har ikke rigtig nogen spor.
Som jeg sagde, så så jeg ikke hans ansigt.
Du var i køkkenet med ham.
Du jagtede ham ud til vejen, prøvede at stoppe bilen,
-og du så aldrig hans ansigt? -Det var mørkt.
Nå men vi er kommet for at sige farvel.
Hvorfor farvel? Hvor skal I hen?
Vi skal tilbage til børnehjemmet.
Candleshoe bliver solgt for at betale lån og skatter.
Hvad med bedstemor?
Kommunen har et sted.
Det er faktisk fint. Mange folk på hendes alder.
I tager gas på mig, ikke?
Bedste fanget på et plejehjem?
Uden huset er der ikke andre steder, hun kan tage hen.
Hør, Casey, hvis der er noget, du ved, som du ikke har fortalt os...
Jeg ved ikke noget... Ikke noget.
Jeg er bange for, vi må gå.
Ja.
Hey, tak for blommerne.
Farvel, Casey.
Vi vil savne dig.
Pas på dit hvidløg.
-Det skal jeg gøre. -Farvel.
ADMINISTRATIONSKONTOR
Hey, dronning! Allesammen!
Kom tilbage. Jeg har noget at sige.
Det her var den sidste ledetråd.
"Han fulgte formørkelsen efter rigdom og berømmelse.
Og hvis I vil blive rige, så gør det samme."
Det er helt enkelt.
-Formørkelsen var et skib. -Et skib?
Kaptajn Joshuas skib.
Der er et billede i huset
af Kaptajn Joshua ombord på Formørkelsen,
hvor han tager imod sværdet fra en spansk kaptajn, hvis skib han havde taget.
Selvfølgelig, det er ledetråden.
Kom allesammen, det hænger i entreen.
-Frue. -Det hænger ikke i entreen.
Solgte du det, hr. Thresher? Solgte du mit maleri?
Men frue, det var mit maleri.
THRESHERS ANTIKVITETER
De solgte det til mig. Eller hr. Priory solgte det til mig.
Hr. Thresher, det var helt i orden, at du solgte maleriet,
men det er afgørende for os at se det.
Hvem solgte du det til? Og hvor er det nu?
Jeg solgte det til en amerikansk dame så sent som i går.
Hun sagde, at Kaptajn Joshua mindede hende om hendes far.
Endnu en pirat, uden tvivl.
Jeg fik det pakket ind og sendt ned til Hambleden station.
-Det kommer med 12:20-toget til London. -Tolv tyve.
Ja, og derfra sendes det ned til Southampton,
tidsnok til at komme ombord på The Queen Elizabeth.
Ind i bilen, Peter. Vi skal nå toget.
Men den er allerede 12:15.
Tolv tyve-toget er ikke kommet til tiden i otte år.
-Der kører 12:20-toget. -Kl. 12:20.
Forfærdeligt tidspunkt at bryde den perfekte stime.
Dette er det sidste stop mellem her og London.
-Er vi færdige? -Selvfølgelig ikke.
Sæt efter det, Priory. Vi må finde en måde at stoppe dem på.
PAS PÅ TOGET STOP KIG LYT
Alle ud.
Priory, du parkerede min bil på sporet.
Ja, frue.
Men hvis toget ikke stopper...
Selvfølgelig stopper det, de har fantastiske bremser på togene.
Herover, hurtigt, frue.
-Jeg bliver her, tak. -Men, frue.
Du sagde lige, det ville stoppe i tide.
-Ja, men... -De har fantastiske bremser, mener jeg.
Frue, jeg må insistere.
Jeg forlader ikke denne bil.
Men bare sørg for, at det stopper i tide.
Meget vel, frue.
Tak, Priory.
-Hvad foregår der her? -Gør det noget?
Gør det noget, hvis vi kigger på noget i bagagevognen?
-Ja, det er formørkelsen. -Men hvor er ledetråden?
Kaptajn Joshua har stukket sit sværd gennem et dokument.
Står der noget på det?
"Underfods, i den store sal, kig højt, kig lavt.
Opdag det hele. Underskrevet, Joshua St. Edmund."
-I den store sal? -Underfods?
-Priory, har du nøglen? -Det her jeg, frue.
Peter, hent min værktøjskasse. Skynd dig.
Bær den op, gutter, kortet er her et sted.
Hr. Bundage.
Nu har jeg aldrig.
Hvad i alverden laver du her?
Deres Nåde, god eftermiddag.
Vi så, stedet var til salg,
og vi tænkte, vi ville kigge på det.
Indtil i morgen er huset mit, og I skal venligst forlade det.
Jeg har lavet en god kop te til dig, Harry.
-Fandens! -Grimsworthy!
-Hvad laver hun her? -Hvad laver du her?
Du blev fyret for at stjæle og skulle aldrig komme tilbage.
Okay, stop den snak. Charlie, luk dørene.
-Okay, grib hende. -Til angreb.
Ohøj der. Kom her.
Bliv der, frue.
-Fik hende. -Giv slip!
Giv slip!
Lad os ringe til politiet.
Smid den telefon!
-Der er optaget. -Der er hvad?
-Optaget. -Kom så, hurtigt!
Jeg skal lære dig at sparke mig.
Priory, børnene.
-Vi må se, hvad der sker. -Jeg gør det. Bliv her.
Hr. Bundage sæt den ned med det samme.
-Hold jer tilbage. -Lad os nu ikke forhaste os.
Hvis jeg ikke får skatten,
er der ingen, der får den.
Det er en nødsituation.
Nej, der er ikke noget galt med min telefon.
Giv mig den!
Fik dig.
Kom så.
Skynd dig!
Hallo, operatør. Operatør.
-Hey, læg på! -Pas på!
-Læg på! -Hallo, operatør.
Fang ham.
Okay, hurtigt. Hent politiet.
-Hvad med dig? -Hurtigt. Hent politiet, hurtigt.
-Ja, men... -Nej, afsted. Løb, løb.
Hey, Clara!
-Hurtigt, frue. Denne vej. -Priory!
Dit svin! Mit regimentsslips!
-Slap Peter væk? -Det ved jeg ikke.
Cluny, hent du også hjælp, for en sikkerheds skyld.
-Pas på! -Hey, der.
-Hey, duk dig. -Fang dem.
-Hey! -Tag den lille.
Kom her. Fik dig!
Hvad sker der?
Og kom ikke tilbage.
Skynd jer alle ind i den store sal. Tak, frue.
-Casey, find noget at blokere døren med. -Hvad med den der?
-Tror du, den holder? -Nej, det gør jeg ikke.
-Vi må også barrikadere den. -Ja. Hvad med jern-sømanden?
God idé. Hjælp allesammen. Pas på øksen, frue.
Skub.
Stå ikke bare der. Fang dem.
Hvad foregår der?
Kaptajn Joshua, din gamle slyngel.
Jeg er ikke god til at tage afsked.
Tilsyneladende ikke. Hvor skal du hen?
Det ved jeg ikke. Nok tilbage til L.A.
Aha.
Men hør her. Jeg hørte aldrig til på Candleshoe.
Jeg mener, jeg lod, som om jeg gjorde, men det gør jeg ikke. Okay?
Er der ikke nok spænding for dig her?
Du må lave sjov.
Måske er det folkene på Candleshoe, du ikke kan lide.
Priory, børnene.
Ja, de er okay.
Måske er det mig.
Ja, okay. Du gennemskuede det. Det er dig.
Jeg mener, jeg kom for at narre dig. Du ved, rent fupnummer.
Jeg mener, jeg kendte dig ikke og var ligeglad.
Men nu...
Men nu?
Nu...
Nu er det anderledes.
Tak.
Jeg holder også meget af dig.
Jeg er helt ligeglad med, at du løj,
da du først ankom til Candleshoe.
Men mine følelser ville blive meget sårede, hvis du løj for mig nu.
Vil du virkelig gerne tilbage til Los Angeles?
Jeg har aldrig grædt før.
Så er det på tide, du gør det.
Kom med, min kære. Vi tager hjem.
Hvad hvis dit rigtige barnebarn dukker op?
Måske er hun her allerede.
SLUT
Tekster af: Toke Lasvill-Andersen