Filmen ni nu ska se bygger på dokumenterade fakta.
Illdåden som visas utfördes som "medicinska experiment"-
-i särskilda läger i hela Tredje riket. Brotten är historiskt korrekta-
-men filmens figurer är hopplock av flera ökända nazister.
De visade händelserna har samlats till en plats av dramatiska hänsyn.
På grund av det chockerande ämnet far filmen visas bara för vuxna.
Filmen tillägnas hoppet om att dessa illdåd aldrig ska upprepas.
- Ja! - Nej, inte än!
Nej, snälla! Nej!
Du skulle ha väntat.
Vädret i dag blir mestadels fint.
I norr blir det lite kyligt och det blir huvudsakligen klart.
Det är dags att gå nu.
Gå vart?
Söderut har vi temperaturer...
- Med dem. -Klä på dig!
- Ilsa, du lovade... -Vad kallade du mig?
Ilsa. Jag menar kommendant. Fräulein doktor.
Det var bättre.
Mycket bättre.
Du sa att jag aldrig skulle återvända till lägret som förut.
Det skulle inte bli som förr, sa du!
- Ja... -Varför för de dit mig?
Du fick äran att ligga med en tysk kvinna.
En SS-officer. Du, en arbetare, som tillhör en underlägsen ras!
- Vågar du ifrågasätta mig? -Jag säger ingenting, kommendant.
Det är sant.
Låt mig få stanna här hos er. Jag ger er stor njutning.
- Som ett djur i brunst! -Nej, som älskare.
Ditt svin! Hur vågar du säga det ordet till mig?
Men i natt lovade du...
Att du inte skulle återvända till lägret som förut.
Det var allt jag lovade.
Ta med honom.
När en fånge har legat med mig-
- ligger han aldrig mer med en kvinna.
Om han överlever minns han bara smärtan från kniven.
- Kniven? -Som kastrerar dig.
Nej!
- Börja! -Nej, kommendant.
Nej! Nej, kommendant!
Nej! Nej, kommendant! Nej!
Jag avslutar det.
Det finns en doktor Baum i Berlin.
Han tror att underlägsna raser bevisar sin underlägsenhet-
-med en viss kroppsdel.
Kan du gissa vilken kroppsdel?
Den som gör en man till man.
Doktorn har en samling-
-som bevisar hans teori och...
...din kommer att skickas-
-till honom.
Nej!
Du ser, lille man. Jag har hållit mitt löfte.
Du återser aldrig lägret igen.
- Hur många den här gången? -15.
Ut, fort!
Ner!
Ut, svin! Fort!
Ut med er! Fort nu!
Framåt!
Ställ upp!
- De väntar sig mirakel på fem dag. -Nån måste säga att det är för många.
Vår forskning är viktigare än deras sterilisering.
Deon är viktigast i alla läger. Vart arbete är annorlunda.
Det är betydelsefullt.
Ni behöver inte vara rädda.
Det här är inget Dachau, inget Ravensbruck.
Vi är läkare och ska hjälpa er.
Er vistelse hos oss blir kortvarig, men ni far chansen att tjäna Tredje riket.
Det är ert öde. Välkomna till läger 9!
Den här vägen, flickor. Häråt!
Då börjar vi.
746.
Kom, mitt barn.
- Ta bort kläderna. Vi ser inte. -Jag skäms.
Skäms? Det finns inget att skämmas för.
Vi måste se dig för att veta vilket arbete vi ska ge dig.
Vi är läkare.
- Hur gammal är du, vännen? -18, fräulein doktor.
18?
- Utmärkt -Tack, fräulein doktor.
332.
Kommendant?
- Har ni bestämt er? -Jag vet inte...
- Knappast arbetslägret, va? -Jag är stark.
Jag kan arbeta med allt ni vill och är inte rädd för att ta i.
Det är bra. Jättebra.
Stanna! Du fick inte lov att gå.
- Jag tänkte... -Här tänker du inte, du lyder.
Förstår du?
- Ja, vad då? -Ja...
...fräulein doktor.
För dig blir det den där dörren.
Nästa!
977.
894.
444.
- Gå, gå! -Fräulein doktor...
- Vad arbetar de där kvinnorna med? -Vilka?
- De som går in där. -De blir omskolade.
För att tjäna Tredje rikets soldater.
- Och jag? -Du ska tjäna riket på annat sätt.
Du hjälper vår medicinska forskning och räddar därigenom tusentals liv.
Jaha.
Vad heter du?
Rosette, fräulein doktor.
Rosette?
Jag ska inte glömma det.
Du där! Hör du vad jag säger?
- Kom! -Nej...
Du kommer när jag säger åt dig.
Nej! Sluta!
Låt mig vara!
Du ska lyda order! Förstår du? Eller vill du ha mer stryk?
Ge hyndan till mig.
Jag ska raka henne så hudnära-
-att blodet rinner.
- Låt henne vara! -Jag ska lära henne!
Nej, hon får sig sin läxa i natt.
I natt ska hon jobba i vakthuset.
Vår forskning är alltför viktig. Jag bönfaller er att inspektera det.
General, om jag byter procedur nu-
-försenas alla våra experiment.
General, våra upptäckter kommer att förändra krigets utgång.
Ja, general.
Ja, mein general.
Det var goda nyheter.
Då kan generalen bedöma det själv.
Och, general, jag...
Jag bedriver egen forskning-
-som nog intresserar er mycket.
Tack, herr general.
Heil Hitler.
- Hej. -Välkomna. Jag heter Kala.
Det här är Irene.
Ut!
Fort!
Achtung!
Achtung, kommendanten.
- Du är ljushårig. -Jag är född i Tyskland.
- Tilltala kommendanten med respekt! -Han lär sig, sergeant, han lär sig.
- Är du inte tysk? -Jag är amerikan, kommendant.
Amerikan? Varför sitter du inte i ett krigsfångeläger?
Jag läste i Tyskland när mitt land förklarade krig.
- Jag har suttit i läger sen dess. -Ditt land? Du är tysk!
Det rådde jag inte över, kommendant.
Ta med dem.
- Jag är klar. -Marsch!
Fort!
Dr Baum blir mycket nöjd.
Och ni kallar er män?
Jag ser ingen mandom mellan era ben.
Du, den oäkte tysken!
Det syns tydligt att ditt blod är besudlat.
Så är inte en äkta arier byggd.
Storleken är inte allt, kommendant.
Inte det?
Vi får se.
Jag har bara en sak att tillägga.
Fångar som ertappas med att tala med patienter blir piskade.
Även kvinnan.
- Varför sover alla? -De har smittats med bakterier.
Tyfus, stelkramp, rabies.
Alla kända dödliga sjukdomar.
- Lämnar de dem där för att dö? -Nej, det vore för barmhärtigt.
- De tar fram experimentmediciner. -Medicinerna...
- Fungerar de? Botar de dem? -Om de fick dö av sjukdomen...
...hade de dött med mindre plågor.
Och du, Kala... Vad gav de dig?
Syfilis.
Frågan är bara när jag ska dö.
Gud kan inte hjälpa en här. Han har glömt det här stället.
- Den tredje? -Ja.
- Inga förändringar? -Bara pulsen, kommendant.
Berlin skrattade åt min teori.
Snart ska jag ge dem dokumenterade bevis.
- Då skrattar de inte längre. -De vill inte tro på det.
Nej, de är ju karlar.
Det är otänkbart för dem att en omsorgsfullt tränad kvinna-
-motstår mer smärta än nån man.
- Vad är det här för läger? -Vad det är?
- Porten till helvetet. -Vad gör de med alla kvinnor?
De steriliseras och skickas sen till fältbordellerna.
- Herregud! -De har kanske tur.
- Tur? -Ja. Det finns andra.
De utvalda få. De tas av kommendanten.
- Varför? -Jag vet inte.
Hon har ett rum i sin bostad. Ingen vet vad hon gör där.
Men kvinnorna återvänder aldrig. Fast snart spelar det ingen roll.
- Hur kan du säga så? -För att, min vän...
Du får tillräckligt med egna problem.
Problem? Vi är väl här bara för att arbeta, va?
Nej.
Den tiden kommer-
-när Svarta änkan skickar efter dig.
Kastrerad? Varför?
Kanske är det hennes sätt att straffa den man-
-som får henne att känna sig som kvinna-
-men som ändå inte stillar hennes törst efter mer. Vem vet?
Bara en sak är säker: när han har betjänat henne-
-är han slut som man.
Du också?
- Ja, jag hade henne en natt. -Mario...
Det är bättre att leva som halv man för tillfället.
Varför?
För att hämnas.
Jag lever bara för hämnden.
Det kan komma fortare än du tror.
- Vad menar du? -De allierade närmar sig fort.
- Hur fort? När kommer de? -Jag vet inte. Men snart, Mario.
Jag har väntat i flera veckor.
Jag kan vänta ännu längre.
Tills min tid kommer.
Mario...
- Skar hon av din... -Nej.
Den hade...
...förstört doktor Baums teori.
Upp!
Varför?
Har du redan glömt, hjärtat?
Vart för du mig?
Du ska arbeta i natt.
- I vaktbaracken. -Nej.
- Snälla, nej! -Det är för sent att ångra sig.
Upp med dig!
- Heil Hitler! -Heil.
Kommendant, en arbetare har just ertappats med att tala med en flicka.
- Vilket område finns hon i? -Sterilisering, kommendant.
- Utmärkt. Ni kan gå. -Kommendantens specialrum?
- Du! -Bra, bra.
Du är inte som grisarna de brukar skicka till oss.
Du är annorlunda. Så varm, så len.
Är du en tigrinna? Gör du motstånd?
Du måste döda mig först!
Knappast. Spara på krafterna, kära du.
Doktorn...
Vi är båda från Polen. Vi pratade om vart hemland - inget mer.
Du är stark. Starkare än han.
- Hjälp mig, doktorn. -Du måste hjälpa dig själv.
Börja!
För bort dem och häng upp dem.
Det avskräcker de andra svinen. När ni klara...
Hämta amerikanen till mig.
Du är så stark.
Så fast.
Du är vacker.
Jag behöver dig.
Jag måste få känna dig i mig.
Jag ska tillfredsställa dig.
Tomma löften...
Lystring, lystring-
Det råder röd beredskap. Fientligt flyg...
Jag ska tillfredsställa dig tills du bönfaller mig att sluta.
Gör det då.
Stör hårdare!
Inte nu! Nej!
Nu!
Hårdare!
Gör illa mig!
Nu!
Inte än.
Lystring! Röd beredskap är nu avblåst.
Det råder nu blå beredskap. Vi återupptar sändningarna.
Vi fortsätter med ett urval musik av rikets finaste...
Inte mer!
Åh nej...
Snälla.
Du är gjord av järn.
Herregud. Dödade du henne?
Nej.
Du förstår...
När jag kom i puberteten märkte jag nåt som skilde mig från andra killar.
Nåt som gjorde mig unik, antar jag.
Enastående.
Vad då? Vad var det?
Det är mycket enkelt.
Jag upptäckte att jag kan hålla igen så länge jag vill.
Det kan jag fortfarande. Hela natten om det behövs.
Man kan kalla mig en naturens nyck.
En slags mänsklig maskin-
-som kan ställa in reglagen pa "snabbt", "långsammare"...
...eller "aldrig".
Herregud.
Vill du veta en sak?
Aldrig-reglaget gjorde henne i det närmaste vansinnig.
Aldrig.
Aldrig! Jag vill inte användas som ett djur.
Hjälp oss Kala. Det måste finnas ett sätt att rymma.
Ni är galna.
Men vakterna är ju så få.
Varför skulle de behöva fler?
Det här är en värld med lytta, brutna kvinnor.
De har förlorat sin styrka-
-och sin värdighet.
- Det finns inget att göra. -Då maste vi ta över lägret.
Innan det blir vår tur. Det är var enda chans.
- Ett uppror? -Ja.
De krossar oss som flugor.
Nej. Rosette har rätt. Det vore det sista de väntar sig.
- Anna, de flesta kan knappt gå. -Men vi kan.
Tills de börjar på er.
Vi har fortfarande några där på oss.
Ni behöver hjälp.
Av vem?
Arbetarna.
De rör sig överallt i lägret. Bara de kan hjälpa oss.
I kväll, Mario. Det är mycket viktigt.
Achtung!
De närmaste dagarna ska ni gå igenom en rad tester.
De visar allt vi behöver veta om era kroppar-
-innan ni ska delta i forskningsprojektet.
Jag råder er att samarbeta till fullo.
Om ni vägrar att göra diet kommer ni att straffas hårt.
Det fick en av er erfara i natt.
Ni är här för att tjäna Tredje riket.
Det är er enda funktion.
Börja.
- Snälla, gå. De ser dig. -Klarar du dig?
- Ja. Gå nu. -Vad heter du?
- Rosette. -Jag heter Wolfe.
Jag vet.
Upp!
- Nej, kommendant. Jag har ont. -Ont?
Du vet inte vad ont vill säga. Men vi ska visa dig.
Gå!
Snälla kommendanten. Snälla.
Sära på benen. Måste jag säga till alla.
Gå!
- Vi har mycket att lära dem, Bintz. -Ja, mein kommendant.
Så det är den starka?
Smärta då? Fruktar du smärta?
Vem gör inte det, kommendant?
Vi ska se.
De: är klart. Gå!
Jag tror att vi har hittat den rätta, Bintz.
Den vi har väntat på.
6000 meter, kommendant.
Luftwaffe får mycket att tacka oss för.
Det har gått 50 minuter, kommendant.
Minska trycket med fem kilo.
- Hur varmt är det nu? -82 grader, mein kommandant.
- Och hur länge? -Tio minuter.
- Och hennes värden? -Inga som helst förändringar.
Då måste vi gå vidare.
- Öka med fem grader. -Fem? Men...
Våra soldater dör i infernot i vara brinnande stridsvagnar.
Det är för deras skull vi gör det. För fäderneslandet.
Fem grader.
Ingen man kan prestera som du.
Ingen.
- Tror du att det var en dröm? -Jag vet inte.
Du måste bevisa det med dem.
- Du då? 'Jag SGI' på.
Jag måste få veta sanningen.
Mario...
Det här är Anna.
Anna.
Och Rosette.
- Rosette. -Hej.
Kala...
Jag kommer!
Kartan är bara i grova drag, men ni måste lära det utantill.
Nu du, min vackra kommendant.
- Den här gången blir det annorlunda. -Berätta.
Klä av dig. Jag vill att du klär av dig när jag sitter och tittar på dig.
Nej!
Långsamt.
Visa dig för mig - långsamt.
Långsamt.
Du är vacker, Ilsa.
Hej! Hitler!
Jag måste gå nu, men närhelst du behöver mig...
När segern är vår ska vi göra barn.
De blir vackra.
Och starka.
- De är fast beslutna. -Vem är deras ledare?
- Den nya - Anna. -Ja.
Jag sa att de kan dö som boskap. Jag varnade dem.
Kanske inte.
Tack, min general.
Heil Hitler!
Han kommer helt säkert. Generalen själv.
Han har lovat - äntligen.
Nu får han själv se allt arbete vi utför här.
Och hur viktigt det här.
Och min egen forskninog... Han får se den ocksa.
Varje dag som vi ödslar på att inte våga göra det-
-för oss närmre det där rummet.
Jag kan inte vänta på slaktarens kniv.
Mario kommer på en lösning.
Om ni inte hjälper mig-
-rymmer jag själv i natt, över stängslet där!
- Jaså? -Hon menade det inte, kommendant.
Jag kommer för att säga att general Waldeck kommer hit-
-och får höra dig uppmuntra folk att rymma.
Inget att säga?
Tror du att jag är dum?!
- Ingrid... -Ja, kommendant?
- Straffet för rymningsförsök? -Men hon...
Tyst!
En fånge dömd för det brottet ska piskas till döds inför hela lägret.
- Jag är inte rädd. -Bra.
Jättebra.
Det är bättre att dö än...
Jag tänker inte straffa dig på det viset.
Nej...
Jag har nåt särskilt på lut åt dig.
Du som är så tapper, du fruktar ingenting...
Men vi får väl se?
Vi får se...
...och generalen får se.
Det sägs att rädslan för smärta är större än smärtan själv.
Vet du vad det här är?
Visst ser den ofarlig ut?
Vad händer om jag sätter eld på den?
Då kanske...
...det blir nåt helt annorlunda, va?
Inte lika ofarlig längre, va?
Svara när jag pratar med dig!
Känner du fortfarande ingenting?
Men snart brinner den djupt i dig.
Den förtär dig.
Den förvrider ditt kött.
- Har hon inte skickat efter dig? -Nej.
- Varför inte? o -Hon har väl annat att tänka på.
Hon måste knäckas.
Ingen klarar så mycket smärta.
Det är mer än fyra timmar nu.
Bara hon kan bevisa min teori.
Varför? Inga skrik. Inte ens ett ljud.
Ta tillbaka henne till hennes barack.
Hennes barack, kommendant?
Hon ska tillbaka sen.
Men först...
Först vill jag att alla ser henne.
Det tjänar som varning.
- Vi har så lite tig för förberedelser. -Flickorna har sa lite tid.
Vissa har mindre än det.
Hur mycket mer klarar hon?
Upp! Fort!
Nej...
Du tror att du kan hålla ut. Du har fel.
Du kommer att skrika om nåd.
Du bönfaller mig om att sluta.
Jag dör hellre.
Mer!
Mer! Hyndan ska känna det.
- Irene, Kala - det här är Wolfe. -Hej.
Hej.
Det här har jag fått veta i dag...
Här är stora grinden och vaktkuren. Den här vakten måste dödas först.
- Han här då? -Jag tar hand om honom.
- Vad är det här? -Vakternas baracker.
- Vi behöver ändå vapen, Wolfe. -Vi far dem.
- När? o -Morgonen efter att generalen akt.
- Vet du vad du ska göra? -Ja.
Du!
Du, amerikanen!
Kom!
- Ni pratade. -Nej, kommendant.
Du hjälpte den hyndan.
- Se inte på mig så där. -Jag kan inte lata bli att minnas.
I kväll - när generalen sover. Kommer du till mig?
- Ja. -Blir det som förut?
Bättre, kommendant.
Achtung! Heil Hitler!
Välkommen till läger 9, general.
Ett nöje att få träffa fräulein major.
Rapporterna om er charm och er skönhet var inte överdrivna.
- Generalen är alltför vänlig. -Inte alls.
Får jag presentera min adjutant kapten Richter.
- Kommendant. -Nå, major... Vad har ni att visa oss?
Vänta här.
Jag har mycket gärna velat visa generalen mina experiment.
- Använder ni ingen nakors? -Ger man försöksdjur kaviar?
Men fem där, general, är för kort tid.
Det är krig, fräulein major. Vi måste alla offra nåt.
Ja, general.
Och de här...
...maskerna-
-har smittats med en ny tyfusstam?
Ja, general.
Så hon blir...
...smittbärare?
Om två veckor smittar hon allt och alla hon kommer i kontakt med.
Gott im Himmel!
Man kan förinta en armé!
Såret är smittat med kallbrandsvar.
Gasgangrän?
Det dödar många tappra män.
Snart inte länge till.
Har ni upptäckt ett motgift?
Vi ser många uppmuntrande tecken.
Det är bara en tidsfråga.
Verdammt! Tid...
Det är alltid en tidsfråga.
Och nu, herr general, mitt eget privata experiment.
Ni kommer att finna det mycket intressant.
I tre nätter, general, och allt det utan ett enda skrik.
Ingen man hade utstått sån smärta.
Hon bevisar allt i min teori.
Inte precis allt, fräulein major.
Det här är ett läger för medicinsk forskning.
Ni får inte ödsla Tysklands tid på era privata projekt.
- Men... -Momentl
- Kunde ni inte knäcka henne? -Vi provade allt.
Det verkar så.
Nåväl. Jag ska lägga fram era bevis för reichsführern själv.
Nu har vi bara få kvinnor på farliga poster.
Men om ni har rätt...
Tack, general.
Macht nichts.
I kväll har vi en särskild överraskning för er.
Då blir det två överraskningar.
För jag har en till er också.
Achtung!
Anmärkningsvärt.
Anmärkningsvärt!
Men hennes ben... De är så kalla.
- Som marmor. -Ja.
Titta vidare, general.
När vi äter...
Exakt.
Jag tänkte att det skulle roar er.
Härligt! Härligt!
Kall smärta eller undergång!
I reichsführer Heinrich Himmlers namn ger jag er denna orden.
Reichsführerns kors är-
-den högsta utmärkelse som kan ges till nån i SS.
Reichsführern visar härmed sitt erkännande och berömmer-
-den stora hängivenhet ni har visat-
-i Tredje rikets tjänst.
Heil Hitler!
- Skickar hon efter dig? -Hon sa det.
Åh, Wolfe...
- Jag är så rädd. -Jag vet.
Och du med henne... Jag vill inte tänka på sånt.
Rosette, hör på mig.
Tänk bara på morgondagen och vad som måste göras.
Inget annat. Okej?
Ja, Wolfe.
Och efter det...frihet.
Fri het?
- Med dig? -Ja.
Det där är ingen hyvelbänk!
Jag först!
Sen alla ni andra!
Det har varit en oförglömlig kväll. Skål!
Det var ett nöje att ha generalen här.
Vi far härifrån i morgon bitti.
Strax efter gryningen.
Så tidigt?
Plikten framför allt.
Självklart, general. -Men inga ceremonier.
Jag bara åker när jag är klar.
Kan jag ytterligare hjälpa generalen?
Ja...
Nej. Nej!
Inte rocken.
Bara byxorna.
Underbyxorna också.
Ja...
Stövlarna...
Sätt på dem igen.
Fräulein Ilsa...
Förstår ni?
Ni är som en blond...
...gudinna.
Moder Jord för oss alla.
För mig...
...finns bara ett sätt.
En väg till njutning.
Förstår ni?
Kom, snälla.
Kom.
Jag älskar dig!
Du måste...
Nu.
“Å äng!
Wolfe?
Men, kommendant...
Hämta honom. Jag behöver en riktig man.
Det här är Radio Deutschland, nationens röst avslutar för l kväll.
-Fy fan! -Ja!
Rapporter från vår fiende förvränger sanningen-
-i ett plumt försök att tvinga vårt folk att kapitulera.
- Tro inte på dessa lögner. -Annorlunda?
Ja, Ilsa.
Allt vi har gjort förut...
All njutning.
All extas. Det kommer att glömmas bort.
Visa mig hur. Visa mig!
Dina strumpor, Ilsa.
Gå och hämta dina sidenstrumpor.
...tagit fram ett nytt jaktplan.
Heinke 162 når upp till hastigheter på 1000 km/tim.
Dessa plan som snart kan sättas in-
-och då tillfoga fienden ännu ett förödande slag.
- Vi fortsätta; med... -Lägg dig på sängen, Ilsa.
Nej, Ilsa!
- Jag tänkte... -Jag bad dig inte tänka!
Jag beordrade dig att ligga på sängen.
Gör som jag säger, Ilsa.
Ut med armar och ben nu.
Fort. Fort!
Nej, inte fort, Ilsa.
Långsamt- steg för steg.
Först handlederna. Sen fötterna.
Hårt, Ilsa. Det måste sitta hårt.
Först då kan du bli min slavinna.
Min kärleksslavinna.
- Jag är din slavinna. -Det vill du väl?
Ja...
Du försöker fly från mig-
-men du hittar inget skydd.
- Snart, snart. -Be om nåd.
Be mig sluta.
Vill du känna den extasen, Ilsa?
- Ska jag göra dig illa? -Åh, ja.
Gör mig illa. Var grym.
Var grym!
- Vad gör du? -Ser till att du inte kommer loss.
Jag är klar nu.
Bra.
Lystring! Det råder nu röd beredskap.
Jag kommer tillbaka.
- Du stannade inte så länge nu. -Just det.
Gå framför mig lungt och fint, annars får du ett stort hål i magen!
- Nej, Det var inte jag! -Kom!
Släpp mig!
Få ut dem hit!
Hjälp mig-
Lystring! Det råder röd beredskap.
Fientligt flyg närmar sig.
- Vi måste gå ut alla och det fort. -En sak måste göras först!
Vad då?
Hämnd. Låt dem som plågade oss...
...själva få känna smärta! -Nej, Kala.
- Släpper du dem fria? -Vi ger dem till de allierade.
De ställs inför rätta, jag svär.
Inför rätta? Vad gav de oss för rättslig prövning?
I fem månader har jag varit här.
De har gjort saker med min kropp och andras kroppar...
- Vi sticker upp i bergen. -Farväl, vänner. Gud vare med er.
Mario, följ med oss!
Vilket liv väntar en halv man utanför stängslet?
Lystring! Röd beredskap nu avblåst.
Det råder nu blå beredskap. Vi återupptar sändningarna.
...och sviker sina nationella plikter förlorar både liv och heder.
...kommunikations- och trafikcentra måste försvaras in i det sista-
-utan hänsyn till fiendens löften.
Lokala befälhavare hålls personligt ansvariga för detta.
De döms till döden för försumlighet i det avseendet.
General?
Era order har verkställts. Läger 9 har upphört att existera.
Ni kan meddela reichsführern-
-att de allierade inte hittar nåt.
De får aldrig veta nåt.