INSTANȚA PENTRU DIVORȚ ȘEDINȚE ÎN DESFĂȘURARE
- Ai naibii gălbejiți! - Bine, bine.
Chinezii!
- Ei ne conduc lumea. - Erau japonezi, tată.
Totuna. Toți au ochii alungiți.
Sunt turiști și își cheltuiesc banii aici.
N-ar trebui să facă fotografii.
Peste tot fotografii! Să se întoarcă la Tokyo.
- Doamne! - Am văzut, fiule.
Căsnicia aia n-a durat prea mult, nu?
Nu poți să-ți ții gura cinci minute?
Știam că e o greșeală de la bun început.
Nu știu de ce ai vrut să te încurci cu parașuta aia.
Când ajungem acasă, îți cos buzele la mașina de cusut.
Ca pe pături!
Vai, încă două lire! Claseaz-o!
GUNOI
Trage în față puțin.
Haide.
Di, căluțule.
Vrei?
Nu, mulțumesc.
Ai niște obiceiuri scârboase, zău!
Nu ca cele pe care le-am aflat despre tine în instanță.
Ești un porc.
Să faci dragoste cu lumina aprinsă nu e o perversiune sexuală
în zilele noastre.
- Eu n-am făcut asta. - Te cred.
N-ar fi fost de acord.
N-am dus-o rău. Maică-ta nu se plângea niciodată.
Dacă femeia e satisfăcută, n-are cum să te lase.
Zita era satisfăcută, să știi.
Da, de cine?
Încă o astfel de remarcă și zbori sub roțile autobuzului.
M-a părăsit din cauza ta.
- A mea? - Da, a ta.
Nu ți-a plăcut niciodată de ea și ai vrut să ne desparți.
Ți-e frică să rămâi singur.
Nu ți-a picat bine să mă vezi fericit.
Marș!
Îmi pare rău.
Ți-am zis de la început că așa va fi.
Erai prea bun pentru ea, aia era problema.
Clase diferite.
- Ce vrei să zici? - Era de rând.
Măi să fie! Nici noi nu suntem tocmai doi Jeremy Thorpe.
Nu asta contează.
Poți să fii sărac fără să fii de rând, ca ea.
Te-ai încurcat cu ea, Harold. Blestemată fie acea zi!
Totul a fost bine până atunci.
Aceea a fost ziua când totul a început să meargă prost.
Nu aud nimic din ce zici!
Tăntălăule!
Cred că mi-am scrântit cotul.
Ai s-o scrântești tu imediat.
Uită-te la rufele mele. Murdare! Îmi trebuia cămașa aia diseară.
De ce? Unde te duci?
- Ies! - Ieși?
- Ieși? Merg cu tine. - Da?
Nu ți-ar plăcea.
Nu știu.
- Ți-a trecut timpul. - Mi-a trecut?
Unde mergi?
La clubul de fotbal.
Da, și eu ce să caut acolo?
Proastă echipă. N-aș merge.
- E o petrecere pentru bărbați. - Dacă…
- Pentru bărbați? - Strângere de fonduri, ca de obicei.
Un comediant,compère, două stripteuze și un travestit.
- Nu te-ar interesa. - Stripteuze?
Da.
Nu-ți plac ție astea.
Poate n-ar strica să merg cu tine, să-ți țin de urât.
N-aș vrea să te plictisești.
N-o să mă plictisesc.
Îmi plac… comedianții.
O să râd nițeluș.
Deci ai vrea să mergi?
Să văd cum e.
Mi-ar prinde bine să ies.
Mi-e urât toată ziua singur.
- Mă duc să mă pregătesc. - Auzi?
Începe peste trei ore.
Doar nu vrei să întârziem, nu? Să prindem locuri în față, să vedem tot.
Sper că femeiuștile n-or fi slabe. Nu-mi plac alea slabe.
Să fie mai ciolănoase. Ca un spărgător de nuci!
Mai bine nu-ți mai ziceam nimic.
O să ajungă la Reanimare înainte de finele nopții.
Pasă lungă…
A fost interceptată.
Hai, băieți, jucați!
Așa, așa. Mișcați-vă.
- Pot s-o folosesc după tine? - Poftim?
- Vreau să fac baie. - Baie?
Nu știam că e ziua reginei.
Vreau să arăt bine diseară. Haide, intru și eu după tine.
Categoric nu!
Să te speli în apa altora? Scârbos!
Nu ești murdar. Mereu te speli. Uite!
- Se vede fundul. - Nu!
Și n-avem timp s-o umplem iar. O să întârziem!
Du-te la bucătărie, da?
- Dă-mi peria, măcar. - O folosesc eu.
Tu să folosești dalta și ciocanul.
Prima încercare în ofensivă!
Sheldon se sincronizează perfect.
O să ratez…
…așadar, vă rog
să încercați alături de mine poziția lotusului.
Ca să putem începe,
întindeți-vă picioarele.
Ați reușit?
Regate vin Regate trec
Bătrâna Tamisa curge pe veci
Până la marea… cea mare
Bună seara, dnă Hobbs.
Până la marea cea mare
Regate vin…
Ce faci? Asta-i pentru farfurii.
Grăbește-te. N-avem toată noaptea.
Pramatie…
- E rece! - Cum se poate?
Ai dat jos un strat de murdărie.
Îmbracă-te.
Harold, unde e prosopul?
- E ud. - Cu ce mă șterg acum?
Folosește batista.
Harold!
Sunt la el.
Azi e seara cea mare, nu?
Hai să stăm acolo.
- Gura! - Nu văd nimic de acolo!
Scuze de deranj. Poți să te muți?
Stai jos.
Nu-mi plac locurile astea. Nu văd.
O să sari în sus și gata.
- Hei, nu văd. - Ghinion.
Trebuia să vii mai devreme.
Să schimbăm locurile. Sunt un moș bătrân.
N-ai ce căuta aici, drac bătrân.
Parcă zici că n-ai mai văzut muieri înainte.
Auzi? Am eu grijă de el.
Bună seara, domnilor.
Bună seara!
Înainte să continuăm…
Hai să bem ceva! Vreau o halbă de bitter.
Abia începe.
Doar n-o să pleci când vin muierile.
Ai dreptate.
- Bea cineva scotch? - Da!
Cine ți-a plătit biletul?
Două gâște zboară deasupra autostrăzii M1.
În timp ce zburau ele…
Ce e? Te doare mijlocul?
Bună asta.
Nu uita s-o agiți, da?
Ascultați, băieți.
Două gâște zboară deasupra autostrăzii M1 și un avion cu reacție trece deasupra lor.
O gâscă spune celeilalte: „Harry”. Fiindcă-l știa.
Îi zice: „Harry, aș vrea să zbor și eu așa.”
El zice: „Da, de-ai avea trei poponețe în flăcări.”
O jumătate de bitter și o votcă cu martini.
- Măsline? - Ce culoare?
- Întrebam și eu. - Glumeți afurisiți.
Bună.
Ești… în spectacol?
Sigur nu-s în echipa de fotbal.
Mai rău nici că se putea sezonul ăsta.
Treizeci și șase, dle.
Da, domnișoară?
- Un gin tonic și… - Vă fac cinste.
- Cumpăr ceva și pentru prietena mea. - Ce dorește?
O sticlă de Guiness.
Un gin tonic mare și o sticlă de Guiness, vă rog.
- Drăguț din partea ta. - Pentru puțin.
Drăguț din partea ta să vii aici și să ne distrezi.
Sunt plătită, să știi.
Da. Da, desigur.
Șaptezeci și nouă, cu totul.
Mulțumesc.
- Mulțumesc mult. - Pentru puțin.
- Noroc! - Noroc!
- Unde stai? - Acolo?
Era evident, dar unde?
Din păcate, în spate. Pe dreapta.
Pe dreapta. Noroc!
Noroc!
Restul, 21.
Hei, restul tău.
Ce fată drăguță, nu?
- O zdreanță. - Poftim?
Toate sunt zdrențe, nu?
Da. Categoric.
Fata asta a mers la doctor.
A zis: „Am un bolborosit ciudat în burtă.”
El a consultat-o.
Porți mocasini, amice.
Se vede, fiindcă se încolăcesc unul în jurul celuilalt.
Unde-ai umblat? Voiam să anunț poliția.
Tot nu văd nimic. Începe imediat.
Am plătit și am dreptul să văd muieri.
Am cunoscut una dintre ele.
Da? Avea haine pe ea?
E o fată drăguță, cred că m-a plăcut.
Fugi de-aici! Doar nu crezi c-au ieșit la agățat aici.
Vor boșorogi cu bani, atât.
Sau fete.
Vă prezentăm prima dintre cele două dansatoare nevrotice.
Pardon. Exotice.
Urmeazăpièce de résistance, numărul cu voluntari.
Aplaudați-o pe frumoasa Zita!
Unde e?
Ia te uită!
Harold, nu vezi nimic.
Hai, ridică-te.
Stai jos! Nu fi libidinos.
Dezbracă-te!
- Stai jos! - Te rog, nu.
Hai, ridicați-vă. Ce aveți? Purtați-vă frumos.
Ochelarii mei! Unde-mi sunt ochelarii?
Potolește-te!
- Ce ai acolo? - Nimic. Un bilet.
De unde-l ai?
Ești mai băgăcios decât Cyrano de Bergerac, știai?
De la cine e? Ce scrie?
Dacă vrei să știi,
stripteuza vrea să bem ceva împreună după aceea.
- Nu mai spune! - Vezi și tu că da.
- Adică ai agățat-o? - Așa se pare, nu?
Rareori ai dreptate și aici, iar te înșeli.
- Da. - Du-te. Pe mai târziu!
N-a venit, nu?
Ți-a tras clapa.
Știam eu.
Dumnezeule! Chiar trebuia să te ții după mine?
Nu poți să mă lași cinci minute singur? Îmi sufli în ceafă.
Ești mai rău decât muștele la bălegar.
E un bar public. Am dreptul să vin aici.
Atunci, pleacă de lângă mine.
- Nu vreau. - Plec eu. Rămâi pe loc.
Da.
Oricum nu vine.
Își bate joc de tine.
Bună.
- Te servesc cu ceva? - Un gin tonic, te rog.
Barman,
un gin tonic mare și o votcă cu martini.
Hei!
- Și o jumătate de bitter pentru el. - Mereu se găsește unul.
E tata.
Scuze, nu mi-am dat seama.
Nu seamănă cu tine.
Slavă Domnului! Semăn cu mama.
Era o femeie încântătoare.
Nu insinuez că i-am moștenit calitățile.
N-aș vrea să crezi că sunt înfumurat.
Nu-i cine știe ce de mine.
Eu te găsesc foarte atrăgător.
Da?
Ai ochi frumoși.
Da. Desigur, e…
- Te superi dacă fumez? - Deloc.
Scuze. Vrei și tu una?
Nu, mulțumesc. Încerc să mă las.
Și eu. E un obicei scârbos.
Ești cel mai atrăgător bărbat de aici.
N-aș spune asta.
Mai sunt vreo doi-trei indivizi arătoși.
Probabil n-ai văzut din cauza luminii.
Pe rândul din mijloc era unul arătos.
Nu și pentru mine.
Cu mine, e altfel.
De cum intru într-o cameră, știu cine e.
Cine e?
De mine.
Mai vrei o băutură?
Nici nu ne-a adus-o pe prima.
Poftiți.
Mersi.
De cât timp…
Mă dezbrac în public?
N-aș spune asta.
Toți mă întreabă asta. „De când? De ce? Îți place?”
Nu cred că-ți place cum te privesc toți bărbații.
De fapt, îmi place grozav.
Mă simt mai puternică.
Dacă am corp frumos, de ce să nu-l arăt?
Într-adevăr.
Ți-a plăcut corpul meu?
Da.
Să știi că da.
Cred că ai… forme frumoase.
- Bună, Zita. - Bună, Arthur.
Vreau una mică înainte să plec.
O băuturică.
Gata, scumpo. Am înțeles.
- Da, domnule? - Un xeres mic, te rog, scumpule.
Am doar Bristol Cream.
Ce să fac cu el? Să-l beau sau să mă frecționez?
- Un scaun, dră? - Mulțumesc, scumpete.
Mă omoară portjartierul.
- Poftim, drăguță. - Fac cinste.
Vorbesc serios.
- Ai văzut spectacolul? - Da, l-am văzut.
Ce-ar fi să vii aici și să bei ceva cu mine după aceea?
Drăguț din partea dv. Mi-ar plăcea.
Noroc!
- Mai vrei ceva de băut? - Nu.
Mă pregătesc să plec.
Poate ne mai vedem cândva.
Nu mă duci acasă?
Desigur. O să-l anunț pe tata.
Altfel, încuie ușa și nu mai pot să intru în casă.
Nu-i vorba că rămân eu pe-afară, ci rămâne el înăuntru.
Pot să stau afară, dacă vreau…
Hai să-i cerem voie tatălui tău.
Pe curând, bărbiță.
Gata.
- Tată… - Am agățat-o, amice.
Pe cealaltă. Bem ceva mai târziu.
- Cea care… - Cred că mă place.
- Dar nu era… - Da. Felicitări!
Bravo ție, tată.
Eu o duc pe Zita acasă. S-ar putea să întârzii.
Du-te liniștit, nu-ți face griji pentru mine.
Să nu încui ușa.
Nu-ți face griji.
S-ar putea să întârzii și eu.
- Poftim. Ia cheia. - Da.
Noapte bună.
Păcat.
Așa-i trebuie scârbosului!
- Prinde! - Mersi.
„În zbor o ciocârlie În dimineața înrourată
Și Dumnezeu e-n viață; În lume-s bune toate!”
Ce se aude? Cine-i acolo? Pleacă!
Tu erai, slavă Domnului.
Unde ai fost?
Știi prea bine.
- Până la ora asta? - Da.
Ce te interesează?
Dacă vrei să pierzi nopțile, mută-te la casa ta.
Dacă aș avea o casă, n-aș mai pierde nopțile.
Te aștept de la unu!
- Puteai să aștepți înăuntru. - N-am putut intra.
Cheia e la tine.
Pune-ți proteza și fă micul-dejun.
Scârbosule!
De-aici adăp calul!
Dacă o să-i cadă dinții, e vina ta!
Cum ți-a mers cu fata aia aseară?
- Nu era nicio fată. - Nu era o fată? Serios?
Știi prea bine că nu. Era un bărbat!
Nu! Glumești!
Vai, ce surpriză!
Tata a ieșit la cină cu un travestit.
Sper că nu te dai la bărbați. Conservatorii o să te dea afară.
- Da… - Nu știu.
Da.
Măcar ai dormit bine.
Ale naibii păsări iar au spart capacul.
- Ce zice în ziar? - Nimic.
- Trebuie să fie ceva. - Doamne…
Edward Heath o ia pe Ella Fitzgerald.
Mincinosule!
Enoch Powell cavaler de onoare!
Mincinosule! Arată-mi.
La ceremonia oficiată de arhiepiscopul de Canterbury,
Edward Heath s-a căsătorit cu artista americană Ella Fitzgerald.
Unde?
Cei doi au fost îmbrăcați cu costumediamanté identice.
Ți-am făcut-o, nu?
Văd că ești tare bine dispus.
Faci glumițe.
Cânți!
Recunosc că sunt mulțumit cu mersul lucrurilor.
Mă bucur că trăiesc.
Tată! Ce femeiușcă, tată.
Da, recunosc că arăta binișor.
Mai bine decât zdrențele de până acum.
Nu știam că poți să pui mâna pe una ca ea.
A fost atracție fatală reciprocă, tată.
Niciunul din noi nu s-a putut abține.
A fost chimie, tată. Substanțele noastre s-au amestecat.
Mă întreb cu cine și le amestecă în seara asta.
Te înșeli, fiindcă tot a mea va fi și în seara asta.
O iau la ora 23:00.
Nu!
E îndrăgostită de mine, tată. Crede că eu sunt soarele ei.
Mă bucur pentru tine, fiule.
O să-ți facă bine. Păstreaz-o cât poți de mult.
Asta și intenționez. Ne-am logodit.
Ne-am logodit și ne vom căsători.
Nesocotitule!
Ce-are căsătoria?
Nimic, dacă era fată cuminte, dar nu cu ea.
- E stripteuză! - Și ce?
E bună să te uiți la ea, nu s-o iei de nevastă.
Ai spus-o chiar tu: „Păstreaz-o cât poți de mult.”
Nu ziceam să o iei de nevastă, ci să i-o dai uneori.
Să te distrezi. Nu mă deranjează.
Nu o vreau pentru distracție.
O să mă însor cu ea. Cum se cade. La biserică.
- Peste cadavrul meu. - Dacă e nevoie…
Vicarul o să fie surprins, dar nu mă interesează.
O iubesc, tată!
Pentru Dumnezeu! Revino-ți.
N-ar trebui să ieși noaptea.
Cunoști o femeiușcă, își desface sutienul,
dă din țâțe și gata, te-ai îndrăgostit.
Da, m-am îndrăgostit!
Așa că, pentru început, cară-te.
Harold!
Harold, fiule…
Fii rezonabil.
Știu că îți dorești să te însori,
dar nu te grăbi.
Să nu mă grăbesc? Am 39 de ani!
Exact. Vârsta periculoasă.
Singur. Vulnerabil.
Dispus să accepți prima hoașcă pe care o întâlnești.
Tată, prefer să nu i te adresezi logodnicei mele cu „hoașcă”.
E o fată minunată.
Dar n-o cunoști.
De unde știi că ești îndrăgostit de ea
când v-ați cunoscut abia aseară?
Ne-am cunoscut aseară? Parcă a trecut o eternitate.
- Doamne… - De când se cunoșteau Romeo și Julieta?
Nu-mi pasă de alții, doar de tine.
Harold!
Harold, ai fost îmbrobodit.
Femeiuștii îi plac ăștia trecuți prin viață, ca tine.
Mulțumesc.
Nu-i prima dată când văd asta.
Tată, nu e prefăcătorie.
Am vorbit până dimineața
și ne-am dat seama că amândoi suntem singuratici
și înainte să ne cunoaștem, viețile noastre erau pustii.
Harold, mă gândesc doar la tine.
Și de mine ce se-alege?
Ce mult te-ai gândit la mine! Asta e tot ce te roade, nu?
Nu vreau să merg la azil.
O să mă sinucid.
Nu-ți face griji. Nimeni nu te obligă să mergi la azil.
Poți locui aici, cu noi.
Aici? Nu o aduci aici.
Nu îți permit.
Ai trei alegeri.
Poți să locuiești cu noi,
să mergi la azil sau să te sinucizi.
Ai o inimă de piatră!
Și tu ești un scârbos!
Ar trebui să-i fii recunoscător că te acceptă cu noi.
Deci ați discutat totul.
Desigur, e primul lucru pe care i l-am spus.
Suntem ca o copertă.
Dante și Isolda.
Morecambe și…
Dacă mă iubești pe mine, îl iubești și pe tata.
Așa e dintotdeauna, nu?
Nu părea încântată că o să aibă grijă de mine.
Doar o călugăriță ar fi încântată, iar ele nu se căsătoresc.
A naibii limuzină.
La ce ți-a trebuit limuzină?
Tată!
Grăbește-te, a venit mașina!
Zi-i să aștepte.
Faci asta intenționat, nu?
Nu pot să mă închei.
Aoleu, mă doare!
Ți-a luat trei ore să te pregătești.
Faci asta dinadins, ca să întârziem, nu?
O să-mi mulțumești într-o zi.
Dacă nu ești gata în două minute, plecăm fără tine.
Îți sună telefonul.
- Alo? - Harold, tu ești?
- Bună, mamă. - Nu mă lua cu „mamă”.
Atunci, dnă Smith.
Cât crezi că mai așteptăm la biserică…
- Da, plecăm acum. - …ore și ore…
- Suntem pe drum! - Ai întârziat.
- Știu, dar… - Nu știu ce să-ți spun…
Hai odată…
Cu cât vă închid mai repede, cu atât ajung mai repede!
- Nu fi necioplit cu mine… - Iertați-mă. N-am vrut.
- Tatăl tău a zis că-s o târfă prostuță. - Poftim?
- O târfă prostuță! - Te rog…
Îmi pare rău, dar nu-l luați în seamă.
- E puțin senil. - Senil? Cum adică?
- Plecăm acum. - Adică fiica mea se mărită cu…
- Ne vedem la biserică. - …un neam de senili?
- Spuneți-i Zitei c-o iubesc. - Să-i spun Zitei c-o iubești?
- Dnă Smith, nu plângeți. - Fiica mea se mărită cu…
Soacra mea.
Mai am o nuntă la două și jumătate.
Nu vreți să mergeți acolo, nu?
Tu!
Pornește mașina și eu mă duc după tata.
M-a sunat dna Smith. Ieși odată!
Îmi pare rău, Harold. Va trebui să mergi fără mine.
- Ce mai e? - Nu pot să-mi pun butonii.
Îi punem în mașină!
Ai inelul?
Te-ai spălat pe gât? Nici nu te-ai bărbierit! prea târziu.
- Ți-am zis să iei o batistă curată. - Da.
- Ce-a fost asta? - Ce?
- Adineauri. - Când?
Ți-am scos batista din buzunar și a zburat ceva pe geam.
- Vai! - Ce e?
Probabil era verigheta.
Unde ești?
- Sper că realizezi că o să te omor. - Îți sună telefonul.
Lasă-l să sune!
Cred că am găsit-o.
Unde?
Iat-o.
Ți se pare că aș pune așa ceva pe degetul soției mele?
- E o valvă de alamă. - E bună și asta.
N-ar fi observat diferența. E întuneric în biserici.
Stai așa. Ai auzit vreun zgomot când a căzut inelul?
Dacă mă gândesc bine… nu.
Probabil a căzut pe ceva moale.
Bun. Fereastra e acolo.
Urmează traiectoria. Ce e moale pe aici?
- Plecați. - Plecați.
Din nou.
Ca goana după aur, nu?
Stai! L-am găsit!
Urcă!
Să nu oprești pentru nimic în lume!
Mai repede! Grăbește-te!
SLUJBĂ PENTRU ARMONIE ÎNTRE RASE
- Ai grijă la ușă! - Dnă Smith.
Acum știu ce înseamnă „înalta biserică”.
- Vă dau șase luni. - Tacă-ți fleanca.
Văd că vor cânta osanaua 389,
„Luptă cu îndârjire”. Foarte potrivit.
Dacă mai spui ceva, îți torn mirul pe gât.
Am terminat. Am făcut tot ce mi-a stat în putere.
Acum depinde de tine. Atât am spus.
Mulțumesc, Doamne!
N-a ajuns nici ea, nu?
S-a răzgândit.
Ți-a tras clapa!
Dle Steptoe, a sosit mireasa.
Așezați-vă pe poziții alături de cavalerul de onoare.
Aici, vă rog.
- Intrăm în valea morții. - Asta e casa Domnului.
Nu te temi că vei fi lovit de fulger?
E o minune că nu se dezbracă.
Dragii noștri,
ne-am adunat astăzi aici, înaintea Domnului
și a acestor enoriași
ca să-i unim pe acești doi credincioși în taina căsătoriei.
Acest bărbat și această femeie vor fi uniți întru Domnul.
Șampanie din partea hotelului. Bun venit!
- Doamnelor și domnilor. - Olé!
În numele agenției Packwell, bun venit la hotelul Miramar,
care e aproape terminat, în Costa Brava, Spania.
În caz că nu știți unde sunteți.
Dacă beți șampania repede,
dați-ne pașapoartele și vă cazați mai târziu.
Puteți să vă luați cheile și bagajele
și să mergeți în camere să vă schimbați.
Hainele, nu partenerii.
În ultimul rând, sper să aveți o lună de miere frumoasă.
Bun venit la hotelul Miramar.
Acelea sunt bagajele dv.?
Da.
Hai, grăbește-te.
Lasă-le. Am pierdut autobuzul din vina ta.
L-am fi prins dacă n-ai fi strigat „Gibraltarul e englez!”,
când am ieșit din aeroport.
Jumătate de oră la Vamă încercând să explic că eștiloco. Molto loco.
Trebuia să mergem în Bognor. Acolo vorbesc engleză.
Mereu te plângi, nu?
Te plângi într-una de când am plecat de la aeroport.
- Ești singurul tată de aici. - Știam că n-o să-mi placă.
- E prea cald! - Dă-ți pardesiul jos!
Și pălăria ridicolă!
Zita?
- Bună, Terry. - Bună, Zita. Ce te aduce aici?
- Eu. - El e soțul meu, Harold.
- Încântat. - Ești foarte norocos.
Nu mă așteptam să te căsătorești. Probabil el are ceva în plus față de noi.
Dle, din ce grup sunteți?
- Sunt cu el. - E tata.
În luna de miere? Iertați-mă, dle.
Bun venit în Spania.
Dacă vă simțiți singuratic, aveți ce să faceți
cât tinerii căsătoriți sunt singuri.
Ne vedem mai târziu.
- Cine era? - Doar un cunoscut.
- Mi-am dat seama. - Am lucrat cu el, e comediant.
Nu pare amuzant.
Probabil s-a reprofilat și lucrează aici.
Arătos băiatul, nu?
E frumușel, dacă vă place genul ăla.
Să ne cazăm, trebuie să mă spăl.
Ai grijă cu el.
Îți întorci spatele și el vine ca dihorul la ouă.
Nu fi scârbos.
Vă rog, dle. Pe aici.
Dv. sunteți aici, vă rog.
Trebuia să mergem în Bognor.
O risipă de bani să venim aici.
Nu-mi place deloc.
E prea cald. Transpir deja.
Señor?
Gracias.
- Señor? - Da…
- Señor? - Porta.
Señor?
Gracias, señor.
Señor? Y bien?
Gracias.
Bună ușă, nu?
Haideți, mi-e foame.
- Intră. - Intră.
- Hai s-o tăiem. Vino, Fido. - Da.
Doamne, ce obosit sunt.
O să mă culc.
N-a mai rămas nimic.
Ba are carne în clești.
„Ba are carne în clești.”
Să nu facem risipă. Haideți.
Toți au urcat la culcare de mult.
Jumătate din ei nu mai coboară.
Am plecat.
Nu! Nu mă lăsa singură cu ăștia.
Nu le știu limba.
- Grăbește-te! - N-am mâncat desertul încă.
Nici eu, prietene.
- Scuze, scumpo. Du-te tu. - Bine.
- Să nu întârzii. - Nu.
Noapte bună, tată.
Somn ușor.
Foarte bun.
Și-a meritat toți banii.
N-am mai mâncat homar din Primul Război Mondial.
Puteai să iei friptură cu cartofi.
Sunt în vacanță.
Mănânc friptură și cartofi acasă.
Ai terminat? Bun. Să mergem.
Vrei să ne plimbăm prin oraș?
Nu.
E cam devreme pentru culcare, nu?
Nu și pentru mine.
Bine.
O să citesc ceva.
Slavă Domnului. Haide.
- Muchas gracias. - Buenas noches, señor.
- Nu văd nimic. - Pipăie!
Pipăi.
- Ce-a fost asta? - Nu știu. Nu văd.
Doamne!
Noapte bună, tată.
Fiule…
Știu că trebuia să-ți fi spus înainte,
știu că e târziu.
Am întârziat cu 25 de ani, mai exact. Noapte bună.
Ai totul?
Tot ce-mi trebuie. Mulțumesc.
Succes, fiule.
Mulțumesc.
Am orbit!
- Bună. - Bună.
Realizezi că e prima dată când suntem singuri după căsătorie?
Știu. Îmi pare rău.
Nu e vina ta.
Mă deranjează să știu că între noi e doar un perete subțire.
O să mă revanșez.
Haide.
Doamne, ce s-a întâmplat?
- Poate s-a sinucis. - N-am eu atâta noroc.
Harold!
Iartă-mă, scumpo. Mă duc să văd ce are.
Tată, ești bine?
Tată, ce e?
Harold, ajutor.
Cheamă doctorul. Sunt bolnav.
Sufăr. Sunt pe moarte.
- Unde te doare? - Stomacul. Mi-a luat foc.
Tată, nu te mișca. Chem ajutoare.
Ce are?
- E bolnav. - Și eu.
Serios, nu glumește. E bolnav. S-a înverzit la față.
Are febră.
Mor. Ajutor.
Harold, cheamă doctorul.
Alo? Alo!
Alo?Habla inglés?
Medic, da. Nu Mexic!
Medic. Slavă Domnului.
Un doctor, da. Camera 57, repede.
Îți jur că dacă-ți bați joc de mine
mâine, într-un colț de câmp străin
va zace un englez.
Nu-ți face griji, scumpule. Va fi bine.
Da, dar…
- Doctore? - Da?
- Cum e? - Se odihnește. I-am făcut o injecție.
- Ce a pățit? - Toxiinfecție alimentară.
Toxiinfecție alimentară?
Toxiinfecție alimentară.
Harold?
Sunt aici, tată.
Te vei face bine.
Vreau să merg acasă.
Abia am ajuns, tată.
Vreau să merg acasă.
Nu vreau să mor aici.
N-o să mori, tată.
Te rog, Harold. Du-mă acasă.
Sunt în luna de miere, tată.
Te vei face bine peste câteva zile.
Așa zice doctorul.
Să n-ai încredere în doctori străini.
N-ai idee ce fac.
Vreau la doctorul meu.
Doctorul tău e pakistanez.
Se pune ca britanic.
Tată, a făcut tot ce a putut.
Avea un ac cât un stâlp de telegraf.
Vreau să merg acasă.
Tată, e vârful sezonului.
N-am unde să găsesc bilete.
Nu-mi place aici.
Vreau acasă.
Mi-e frică!
Vreau acasă, Harold. Acum. În seara asta!
Bine. Calmează-te.
Nu te supăra.
Să văd ce pot face.
- Promiți? - Promit.
Haide.
Odihnește-te.
N-a fost ușor, dar am reușit. Două bilete spre Londra.
Drăguț din partea dv. Două?
- E tot ce avem. - Noi suntem trei.
Atât pot face. Doi tipi au murit într-un accident de mașină.
Nu găsiți încă un loc?
Iertați-mă, dle.
- E micuț. Nu poate sta în poala mea? - E ridicol, dle.
Nu puteți să-l puneți în baie? Oricum va sta acolo tot timpul.
- Îmi pare rău, dar e imposibil. - Când se vor elibera locuri?
Nu știu. Poate mâine sau la finalul săptămânii.
Veniți cu următorul zbor disponibil.
Vă pregătesc de îmbarcare.
Tată, nu mai poți aștepta ca să ne întoarcem împreună?
Hotărăște-te. Ce facem? Plecăm sau rămânem?
A zis că mâine se eliberează un loc.
Nu-i rău, nu?
Hotelul e drăguț. Ai bani la tine.
N-o să rămâi aici o veșnicie.
E tot ce voiam să știu.
Ce altceva pot face?
- Te descurci singură, nu? - Nu-ți face griji.
Veniți, dle. Nu vreți să pierdeți avionul.
Ultimul apel pentru pasagerii zborului…
Te iubesc.
Ne vedem când o fi.
Pleacă!
PLECĂRI
Tăntălăule!
Drum bun!
Și nu-ți face griji.
Am eu grijă de ea.
Ce crezi că faci? Harold…
PAȘAPOARTE
Ia-mă de aici!
Du-mă în pat!
Doamne!
Poșta de după-amiază întârzie, nu?
Am zis că întârzie poșta, nu?
Doar nu te aștepți să-ți trimită ceva, nu?
Ba da.
Ai primit o singură vedere de la ea acum o săptămână.
Ți-a tras clapa. Nu se mai întoarce.
Normal că se întoarce, doar că n-a găsit bilet de avion.
Până acum, putea să ajungă pe jos.
E dificil să găsești un bilet de avion în perioada asta.
Ai auzit și tu.
Dar pe noi ne-a urcat în avion.
N-o s-o mai vezi.
Își face cuibul cu șmecherul ăla.
Te-ai însănătoșit cam repede, nu?
Nu.
Poșta? E poșta!
Trei vederi și o scrisoare!
Au fost reținute undeva.
Să le citesc în ordine.
Patru, șase și opt.
„Dragul meu Harold,
ce mai faci?
Mie mi-e bine, dar mi-e dor de tine.”
Da.
„Vremea e minunată, dar n-am găsit bilet încă.
Toți încearcă să mă ajute.
Terry m-a dus la Barcelona ieri.”
Vezi?
„Și directorul a fost la fel de drăguț.
Îl salută pe tatăl tău.
Cum se mai simte?
Abia aștept să te văd, dragul meu.
Iubita ta, Zita.”
Mulțumit? Să o bagi undeva.
Da. „Dragul meu Harold, tot n-am găsit niciun bilet.
Îți mulțumesc pentru scrisoarea de 12 pagini primită ieri.
Îți scriu curând. Trebuie să plec.
Merg la Madrid cu Terry și câțiva prieteni.
Cu drag, Zita.”
- „Dragă Harold.” - Nu mai ești al ei, gata?
Nu poți fi afectuos tot timpul.
Ai dreptate.
Nu și după o căsătorie atât de lungă ca a ta.
Răutăciosule!
Nu te-a otrăvit homarul, ci propriul venin.
Continuă cu „dragă Harold”.
„Dragă Harold, am primit încă o scrisoare lungă de la tine.
Terry te salută. O să-ți scriu, Zita.”
Sunt tot mai scurte, nu?
A păstrat totul pentru scrisoare.
Aici e.
„Dragă Harold, nu știu cum să încep scrisoarea asta…”
Nu, fiule. Nu face asta. Nu-ți face bine deloc.
Să nu-ți pară rău.
Asta ți-ai dorit, nu?
Asta ai vrut dintotdeauna.
N-am făcut nimic.
Nici nu trebuia. Ai fost acolo.
Ai fost mereu acolo.
Ne-ar fi fost bine singuri.
Nu eram acolo când a fugit cu individul ăla.
Nici eu, nu?
Eram acasă și te îngrijeam.
Ce batjocură!
Mi-a pus coarne pe cheltuiala mea.
Și ce vei face?
- Ce pot să fac? - Du-te acolo și arde-i una.
Îmi permit să mă plimb cu avionul prin Europa, nu?
Ascultă-mă, fiule. Uită de ea.
N-avem nevoie de nimeni aici. Ne descurcăm singuri.
Tu să mă asculți.
- Du-te în camera ta. - Da?
Încuie ușa și ferește-te de mine în următorii cinci ani.
Atât.
Pleacă.
Pleacă!
De ce… mi-ai făcut asta?
O să-i sparg fața când o s-o văd.
Bună ziua…
Da?
Bună ziua, mi-am pus cartea de vizită în cutia ta ieri.
Așa? Ești cam îndrăzneț, nu?
De la Steptoe și Fiul, fiare vechi, antichități, vechituri,objets d'art,
mobilă, orice, la prețuri competitive.
Dragule, n-am decât hainele de pe mine.
Înțeleg. Scuze pentru deranj.
Nu pleca. Ce-ar fi să intri? Găsesc ceva pentru tine.
Nu deranjez, mulțumesc.
Stai puțin. Nu ești tipul care s-a însurat cu Zita?
- De unde știi? - Am fost acolo, nu?
În acea noapte.
Îmi amintesc de tine. Travestitul.
Mă deghizez în femeie, dacă nu te superi.
Îmi pare rău de voi doi.
N-a ținut prea mult, nu?
Știu cum te simți.
Și eu am fost înșelat. S-a purtat ca o scroafă.
Mi-a luat patefonul, jumătate din lenjerie, posterul cu Butch Cassidy.
De unde știi că ne-am despărțit?
Ea mi-a zis, nu?
Când ți-a zis?
Doar ne întâlnim săptămânal.
Mi-a luat toate cupoanele de reduceri.
La atac!
Unde e?
Cine?
Cum adică? El. Nemernicul cu care ai fugit.
El. Nu știu, nu l-am văzut.
Minți. Ești cu burta la gură.
Doar nu-s umflată cu pompa.
Vrei o ceașcă de ceai?
Da. Mulțumesc.
- Nu știam. - Nici n-ai de ce.
- Cum m-ai găsit? - Arthur mi-a zis.
Travestitul. M-am întâlnit cu el.
- Îmi pare rău, Harold. - Da?
Nu voiam să se întâmple așa.
Nu.
Nu m-am culcat cu el imediat după ce ai plecat.
- Sigur că nu. - Am rezistat trei zile.
Bravo, sunt flatat.
Nu s-ar fi întâmplat dacă erai acolo.
- Sau dacă veneai acasă. - N-am găsit bilet.
Sigur, amicul tău s-a străduit.
M-ai părăsit în luna de miere pentru tatăl tău.
- Era foarte bolnav. - Putea să…
Hai să nu mai deschidem subiectul.
Câte cuburi?
Două, te rog.
O țigară?
N-am voie. Îi fac rău copilului.
Mi-e foarte poftă.
Ia una, doar n-o să-i facă rău.
Ești singură?
- Când te-a părăsit? - Când a aflat că-s gravidă.
Tipic, nu?
Iei nevasta omului, o lași cu burta la gură și te cari.
- Știam că e un rahat… - Nu e al lui.
Atunci cine…
Al cui e?
Nu e al meu.
Nu se poate.
Este?
- De ce nu mi-ai spus? - Nu credeam că vrei să știi.
- După toată povestea. - Nu sunt ca el.
E al meu.
Aveam dreptul să știu.
Ar fi trebuit să-mi spui. Fumatul nu-ți face bine.
- Când naști? - Peste cinci săptămâni.
S-a întâmplat în februarie.
Da.
O să fiu tată.
Zita, să o luăm de la zero.
Să mai încercăm o dată.
N-ar merge, Harold. M-ai lăsa baltă cu prima ocazie.
Nu, îți promit. Încă te iubesc.
Ce-a fost, a fost. Nu pot trăi în trecut.
Viitorul contează.
Nu port pică nimănui.
Ai fost diabolică, dar te-am iertat.
Așa se pare.
Să o luăm de la capăt de parcă nu s-a întâmplat nimic.
Vino acasă cu mine, Zita. De dragul copilului.
Vreau copilul.
Nu am alți copii. Și te vreau pe tine.
Ești sigur?
Sunt sigur.
Bine. Încercăm.
Ai grijă.
Te țin eu.
Ești bine?
- N-o să-i placă. - Nu e treaba lui.
Ești soția mea. Dacă nu-i place, n-are decât să plece.
Vom vedea.
Vorbești de parcă mi-ar fi frică de el.
Am ajuns acasă.
Așteaptă aici.
O să-l iei prin surprindere.
Tată?
Bună, tăticuțule.
Ai întârziat.
Ghici cine se mută cu noi?
Nimeni.
N-o să mai spui asta când o să afli cine.
Închide ochii.
Doamne.
Poți să-i deschizi.
Bună ziua, dle Steptoe.
Ia te uită cine-i aici!
Vezi? Știam că va fi încântat.
- Ia-o de aici! - Dar…
N-o primesc pe femeia asta în casa mea.
- La revedere, Harold. - Rămâi pe loc!
N-ai milă? Nu vezi? O să aibă un copil.
Sigur o să iasă cu mustață.
Tacă-ți fleanca!
E al meu.
Copilul meu.
Doamne.
Fără îndoială, ești cel mai mare idiot de pe fața pământului.
Să nu crezi că o să scoți bani de la el cât trăiesc eu.
Ascultă, bătrâne, n-am nevoie de nimic de la tine.
- Zi-i! - Nici de la tine.
Îmi port singură de grijă, n-am nevoie de bărbați.
Nu m-am întors pentru mine, ci fiindcă am fost rugată.
Nu l-ai rănit suficient?
Da, l-am rănit, dar a fost o singură dată.
Tu l-ai rănit toată viața. Uită-te la el.
E jalnic. Nici nu se ușurează fără să-ți ceară voie.
E cam… Ba da.
Pot să fac ce vreau.
Bine. Dovedește-mi. Mută-te. Pleacă cu mine acum.
Nu e nevoie. Putem locui aici ca o familie fericită.
Vezi? Nu poți.
- Pot. - Ești prizonier!
- Nu sunt prizonier! - Nu țipa!
Ba da!
Am început cu stângul.
Să luăm loc.
Am plecat. N-am nevoie de voi.
Nu pleca! Gândește-te la copil.
- Tocmai la el mă gândesc. - Nu poți să-l crești singură.
Copilul are nevoie de un tată, ca toți copiii.
Da?
- Bine, vin cu tine. - Acum, nu mai vreau eu.
S-a terminat, iubitule. Nu trebuia să mă întorc.
Ești un om bun, nu e vina ta.
- Dar nu va funcționa. - Ba da. Te iubesc.
Harold, are dreptate. Doamnă dragă, uite ce voi face.
Du-te acasă, fă copilul și facem un test de paternitate.
Și dacă e al lui, îți dăm 30 de șilingi pe săptămână și gata.
Suntem corecți.
Mulțumesc.
Stai așa. O să-și ceară scuze înainte să plecăm.
Fă-mi o favoare. Cară-te!
- Zita! - Las-o să plece.
- N-avem nevoie de ea. - Dă-te din drumul meu.
- Dă-te la o parte! - Nu!
Harold!
Zita!
- Las-o să plece, Harold! - Zita!
Ia-ți mâinile de pe mine!
Ți le-am curățat.
O să fie o dimineață frumoasă, nu?
O să fie frumos la colectare azi.
Harold, cât o mai ținem așa?
Nu-mi vorbești de șase luni.
Nu cred că mai suport.
Credeam că ți-am explicat
că nu accept decât conversația măruntă.
„Unde e cina?”, „Descarcă”, „Cât vrei pe el?”
și alte fraze de genul.
Nu vreau să socializez cu tine.
Am treabă.
Treabă? Pot să te ajut cu ceva?
- Șobolani. - Șobolanii nu scot zgomotele astea.
Aici. Ai grijă!
- E un copil. - Mă uimești.
- Cum a ajuns aici? - Nu știu.
Poate a fugit de acasă.
Bebelușul a fost abandonat aici.
Cineva l-a lăsat aici după naștere.
Sărmanul. Ce loc e ăsta pentru un bebeluș?
E un grajd.
Scuză-mă, tinere.
Uite ce ți-am adus.
Prostuțule. E avionul de 6:30 către Stuttgart.
Sunt șase kilograme de cârpe curate.
Mulțumesc, dle.
Da. La revedere, dle.
Doamne!
L-a abandonat!
E al meu!
Hai, culcă-te.
Nu-l atinge!
N-a fost vaccinat încă.
Îi fac un pătuț. Un pat drăgălaș.
Vino aici. Doamne!
Așa.
Bun. E minunat, nu?
Băiețelul meu.
- De unde știi? - M-am uitat.
De unde știi că e al tău?
Fiindcă e al meu. Are logică.
Ea tocmai a născut, sunt de-o seamă.
Vezi? Normal că e al meu.
Cine altcineva ar lăsa un bebeluș aici?
Nu cred că ea ar face una ca asta.
- Să-l abandoneze. - Te-am avertizat în privința ei.
Îmi seamănă, nu?
Măcar n-are mustață.
Logic că-i al meu.
Nu mai plânge.
Uite ce-o să fac.
O să te pun înapoi în pătuț.
Vai mie.
Te acopăr cu păturile.
Așa… Și îți cânt.
Nani, nani, puiule
Atunci, n-ai decât să plângi!
E bolnav!
- Chem doctorul. - Nu e bolnav, îi e foame.
Să știi că am plăcintă cu carne și rinichi.
Nu mănâncă așa ceva!
- De ce? - Nu de la tine, oricum.
E tare ca piatra.
Îi dau sosul. Știu ce fac.
Nu-l atinge. Nu vreau să-l infectezi cu microbi.
- Lasă-mă pe mine. - Nu așa.
Pune-i o mână sub fund ca să-l sprijini.
I-am pregătit laptele.
Ce ai acolo?
Biberonul lui.
E o sticlă de Guiness.
Am clătit-o.
- Și aia? - Țâțica.
- Tetina, tată. - Știu.
Am făcut-o din degetul mic de la mănușa ta de cauciuc.
- Numai bine. - O idee bună.
Normal. Nu trebuie să-mi explici cum se cresc copiii.
Am mai făcut asta înainte.
Lasă-mă pe mine.
Gata, gata.
Gata, uite.
S-a îngrășat 360 g.
Nu-i rău, nu?
E băiat mare.
Mai mare decât tine.
Nu la fel de mare ca mine.
Nimeni n-a fost atât de mare.
La naștere, am avut 4,9 kg.
N-a crescut prea mult, nu?
Gata.
Stai puțin.
Ai răbdare.
Haide.
Vino la mine.
Mă așteptai.
Mă așteptai, nu?
Ce băiat cuminte!
Ai grijă, amice.
N-am nimic acolo pentru tine.
Așa, hai să vedem…
- E bună? - Bună.
Vino aici.
Sus, sus, pui de urs.
Nu așa.
Întâi, îl speli pe cap.
Îl întorci pe spate.
Îi ții capul deasupra apei ca să nu-i intre săpun în ochi.
- Am înțeles. - Așa.
- Gata. - A intrat în apă!
Treci aici, gata.
Uite, se clătește.
- Ce zici de Bartholomew? - Ce nume e și ăsta?
- Nu poți să-i spui Bartholomew. - E elegant.
- Bartholomew Steptoe. - E prea pompos.
Nu văd problema. Albert Winston.
- Sună bine. - Nu-i zicem Albert. Las-o baltă.
Uite unul bun. Gervaise.
Zici că e brânză franțuzească.
Tată, Gervaise e un nume vechi englez.
La fel și Albert.
Nu-i pun numele Albert. E mult prea folosit.
E fiul meu! Îi pun ce nume vreau.
Auzi? Unii actori au nume frumoase.
Dirk Steptoe.
Kirk Steptoe.
Și copiii o să-i spună Berk Steptoe.
Trebuie să-l botezi cumva.
Arbuthnot!
Nu-i nimic, glumeam.
Grăbește-te. Trebuie să-i spunem cumva.
Ce zici de Peregrine?
Nu! Albert.
Nu-l botez Albert. Niciodată!
Cum îl cheamă?
Nu ne-am hotărât. Putem să-i dăm numele dv.?
Da? Cum vă cheamă?
Albert.
Tată, e timpul să discutăm viitorul lui Jeremy.
Viitorul lui Albert!
Albert Jeremy și după moartea ta, Jeremy Albert.
Dacă merge la Eaton,
trebuie să-i stabilim numele.
La Eaton?
Da. Nu-mi plac pălăriile de paie de la Harrow.
Ce? N-ar primi fiul unui negustor de vechituri la Eaton.
Nu văd de ce nu. Poți să te duci oriunde dacă ai bani.
Da, dar tu n-ai bani.
- Dar tu ai. - Nu-ți dau banii mei.
- Sunt pentru educația nepotului tău. - Nu-mi pasă. Sunt ai mei.
N-o să-i trebuiască până la 13 ani. Tu o să ai 83 atunci…
Dacă ai încheia un contract scris, eviți cheltuielile cu înmormântarea.
Asta și intenționez. Cât pot de mult.
N-o să trăiești la nesfârșit. Vei muri și tu cândva.
Nu mai vorbi de moartea mea.
Știi că mă supără.
N-o să mor.
Mai am ani buni.
Sunt sănătos tun.
- Știu, dar… - N-o să mor.
Vezi? Era cât pe ce.
Se poate întâmpla oricând: pe toaletă,
când bei un pahar, în timp ce vorbesc cu tine.
Oricând, ai putea să te stingi uite-așa.
Și toți banii ajung la perceptor.
Și Jeremy are viitorul înainte.
Eaton.
Un an la Godonstoun. Câțiva ani la Cambridge.
Direct la Sandhurst.
Household Cavalry.
Locotenentul „Purice” Steptoe.
Imaginează-ți-l drept și țanțoș,
cu calul la pas pe strada Mall…
Și trăgând căruța în urmă.
Trăgând… Nu!
O să învețe meseria asta ca tot neamul Steptoe!
Ba nu. Nu-i dau voie. O să aibă o șansă.
N-o să ajungă ca mine.
O să aibă tot ce mi-a lipsit mie.
Nu pe banii mei!
Să se ridice pe picioarele lui, ca mine.
Nu sunt de acord cu averile moștenite.
Bine. Să-i ia dracului de bani!
N-avem nevoie de ei. Mă descurc singur.
O să muncesc până cad jos,
ca băiatul ăsta să aibă ce-i mai bun din toate!
Hei! Aia e bicicleta mea!
Haideți!
Ieșiți cu toții!
Mergeți la casele voastre!
Afară!
Ești atât de iscusit!
În grădină, ca un ursuleț.
Și să-l gâdil sub…
Tată?
Unde-mi e ceaiul?
Măi să fie! Deja e ora ceaiului?
Ce face micul Jeremy?
Micul Albert e în curte, la aer.
Ce?
E în cărucior.
Nu e în cărucior, tată.
Ba da. Chiar eu l-am pus acolo.
Era aici afară. Eu l-am învelit.
- L-a luat cineva. - Nu!
- Nu trebuia să-l lași. - L-am lăsat și înainte.
Și pe tine te lăsam aici.
- Și nu te-a furat nimeni. - Mare păcat!
- Ce-i asta? - Un bilet.
„Iartă-mă. L-am luat înapoi.
Acum pot să-i ofer mai mult decât ce-i oferi tu.
Îți mulțumesc că ai avut grijă de el.
PS: Te rog, nu ne căuta.”
- Unde te duci? - Să-i caut.
N-o las să scape!
- Dar nu știi unde este. - Stai liniștit, o să aflu.
CLUB DE RUGBY ȘI FOTBAL „OLD WENTONIANS”
O jumătate de bitter.
Ia te uită!
Cine-l vrea?
Aici!
Ai naibii fasciști!
Ciumă conservatoare!
Ce nenorocit!
Scoate-l pe aici!
Sunteți niște labagii!
Intră aici, poți să ieși pe geam.
Tai-o, omule.
Ești bine?
Sunt bine.
De ce ai venit aici?
N-am venit la tine.
Am venit pentru copil.
Pleacă, Harold, te rog.
Mi-a ajuns pentru o noapte.
Spune-mi unde e și mă duc după el.
- Harold, nu poți. - Nu-mi spune că nu pot.
E băiatul meu. Unde e?
- Harold… - E sănătos?
E bine, dar…
Doar nu l-ai adus la muncă cu tine!
Te rog, nu!
Totul e bine, scumpo.
S-au liniștit în sală. Ești bine?
Nici ăla nu era al meu.
Sunt singurul bărbat care a pierdut doi copii într-o zi.
Nu l-am văzut pe cel negru. Îl știam doar pe cel alb.
Are vreo trei ani acum.
Mă întreb cum îl strigă pe Jeremy mama lui.
- Albert, desigur. - Nu fi tâmpit.
Subtitrarea: Georgiana Stănculescu