prevod i obrada Gaca62
PONEKAD VELIKA IDEJA
Prema istoimenoj noveli KENA KESIJA
Tamo je već neko vreme. Misliš da je uradio nešto?
Ja moram da otplaćujem kredit za ševrolet.
Svuda sve sam prokleti ološ!
Je l' to Flojd? Zašto trči?
Vuci svoju guzicu odatle, jebeni socijalisto!
Jure ga! - Šta hoće od njega?
Ti i tvoj usrani sindikat... - Gubi se!
Vezaću ti crevca na mašnicu!
Flojde, čekaj malo! - Nećete mi vi, lenje guzice, govoriti kad da sečem drva.
Šta to rade? - Pokušavaju da ga ubiju!
Klipane!
Prokleti socijalisto!
Prokleti izdajnici!
Pobiću vas sve do jednog!
Hajde, Flojde, dođi. - Samo polako Flojde.
Jebene, pijane, štrajkbreherske budale!
Držim te, Flojde. - Sve će biti u redu.
Jesi li dobro? - Zamalo da me ubiju!
Jesi li povređen? Jesi li dobro?
Proklete, vašljive budale!
Sredićemo vas! Doći ćemo vam glave!
Jesi video lice Flojda Enrajta kad je video dinamit...
Mislio sam da će da iskoči iz čamca.
Jebeni sindikalci!
Ovo će ih naučiti da se ne muvaju oko nas.
A onda mu je neko sa druge strane povikao, "Pazi!".
Kako može da se pazi u čamcu na sred jebene reke?
A on sve vreme urla, "Šta mi se ovo dešava? Šta mi se dešava?"
Jesam li vam rekao? Dobri Bog je spustio svoju ruku na nas.
Sve će da ide k'o po loju, u Božijoj smo milosti.
I brat Voker nam je tako rekao. Rekao nam je!
A on ne priča bljuvotine kao neki drugi popovi.
Čoveče, pojedinci više vole da pričaju nego da jedu.
Ovde je malo popustilo, Džobi, pomozi mi malo.
Henk, Džobi?
Jeste li došli na žurku, momci? Mi smo nabavili ženske.
Nismo došli na zabavu. Ovo je gdin Džonatan Dreger.
Drago mi je.
On je glavni, momci. Predsednik.
Ne samo za Oregon, već celog sindikata.
Da, mislim da to već znam, Flojde.
Čoveče, baš ste izabrali divnu noć za krstarenje na mesečini.
U pravu si... danas sam imao neka posla u Portlendu,
pa reko' da svratim da popričamo pre nego što se vratim kući.
U redu, reci.
Jesam li nepristojan, ortak, ako te zamolim da se sklonimo sa kiše?
Dođite.
Nema smisla da ukvasimo celu kuću, možemo i ovde da razgovaramo.
Henri, ovo je Džonatan Dreger.
Drago mi je. - Kako ste, gdine?
Viv, donesi nam karton hladnog piva.
Ova vaša klima nikako ne odgovara mojim bolesnim stopalima.
Kad god dođem u Oregon imam osećaj da mi se infekcija proširi na onu stvar.
Nadam se onda da niste uzalud dolazili.
Možemo li da batalimo gluposti i da pređemo na stvar?
Henk, sigurno mislite da sam arogantan što sam došao ovamo da krpim rupe.
Mogu li da vas zovem Henk? - Šta ti misliš, Henri?
Nemam ništa protiv. - On je glavni.
Mislio sam samo, ako biste mogli samo malo da sačekate...
da kasnije sve prodate. Možda nekom drugom?
Naravno...
reći ćemo sadašnjoj kompaniji da može da se nosi do đavola,
zato što imamo tu privilegiju da svoja drva prodamo nekom drugom?
I, onda?
Šta, onda?
Ne možemo tako, Flojde. - Pobogu, morate!
Imamo ugovor, šta ćemo sa tim? Mislim, obavezali smo se.
Naravno da ste se obavezali.
Ne, hvala. Znam ja to.
Nemamo mi ništa protiv vas nezavisnih.
Ne želimo da zatvaramo porodične firme.
Hvala, sad ste nam sve razjasnili.
Ali, ovo su vam prijatelji i komšije, zar me mislite da im toliko dugujete?
I to zavisi... šta bi oni nama dugovali da je situacija obrnuta?
Ma daj, dobro znaš o čemu ti ja pričam.
Iskreno, mislim da ne znam o čemu pričaš.
Nastupio si prijateljski, rekao nam za tu tvoju infekciju...
odmah prešao "na ti" i sve to..
Ali, zašto ne prekinemo sa tim sranjem i ne pređemo na stvar?
U redu što se mene tiče, ali šta da vam kažem?
Kad imaš grad pun ljudi koji pate neko negde mora malo da popusti.
Slažeš se sa mnom?
Henri, odgovori mu ti.
Vidi... ovako...
svako jutro ustajemo u 04:30 i idemo da sečemo drva.
To je svaki dan osim nedelje i poneke subote.
I to radimo već mnogo godina bez gunđanja.
I onda kad mi ti... ovaj Flojd, Dženeral Motors...
neki šaljivdžija ili moj pas, kažete da ne moram da ustajem u 04:30...
ja vam odgovorim, da nemate predstavu kakva je ovo porodica.
Nemate predstavu. Pojma.
Ovo je najpreciznije objašnjenje filozofije XIX veka koju sam ikad čuo.
U redu, da vidimo onda kako je u XX?
Imate ormane i fioke u koje slažete ljude...
i govorite im kad da počnu da seku i kome posle da prodaju?
A onda nas tapšete po leđima i govorite kako smo bili dobri.
Pa, ne još, burazeru. Ne još, da ti kažem.
Samo vas molim da malo sačekate sa prodajom drva.
Da ja tebi kažem nešto što bi te moglo obradovati...
i osušiti ti ta bolesna stopala.
Možda ne ispoštujemo zadati rok.
Imamo još 3 nedelje rada u najtežim uslovima...
i možda ne stignemo, ali ovo moram da ti kažem.
Pokušaćemo kako znamo i umemo.
Žao mi je što tako razmišljate.
Ovih dana kad god otvoriš novine prepune su nasilja.
Kao da bez nasilja više ništa ne može da se završi.
Pa, ako ovi ljudi ovde...
Čekaj malo... izgleda da imamo problem, Henri.
Ako pretiš, pojasni nam malo, o kakvom nasilju govoriš?
Samo iznosim činjenice, ništa više.
Vaši prijatelji i komšije kažu da ste štrajkbreheri,
a vi tvrdite da poštujete datu reč, tako trenutno stoje stvari.
Ja govorim samo u ime sindikata...
a mi nemamo nikakvu nadležnost nad porodičnim poslovima...
i zato, sindikat se povlači. Rešavajte ovo sami, narode.
Šta god da se od sad desi, sindikat nema veze sa tim.
Drago mi je da smo se upoznali, gdine Stamper.
Pre mnogo godina, naši očevi su bili jako dobri prijatelji.
Kako ti se zvao otac? - Bil Dreger.
Nikad čuo.
Hvala na gostoprimstvu. Laku noć.
Najbolje da se vratimo da završimo onaj posao.
Večeras će plima biti gadna.
Uvek je takva. Jednog dana će nas sve odneti.
Stigli smo, ortak.
Hvala za vožnju. Do viđenja.
Džobi, vidi ko je to, hoćeš li. - Važi. Samo ti uživaj.
Ko to tamo galami? - Ne znam odavde, ali idem da vidim.
Šta mogu da učinim za vas? - To bi' i ja voleo da znam, Džobi.
Uopšte se nisi promenio, Džobi.
Dobro, jeb'o te, samo mi reci, a koji si ti?
To sam ja Li, Džobi. Liland.
Ti si Li?
Ne mogu da verujem!
Bože!
Li, kakva ti je to šubara na glavi??
Možemo li sad da krenemo? - Naravno, spremi se za plovidbu.
Hej, Henk! Ujka Henri, dovodim vam Lija!
Dovodim Lilanda Stampera!
Dovodim Lija!
Kakva je to tamo dreka? - Dolazi ti dete, čika Henri.
Kakvo dete? - Tvoje drugo dete, Li.
Gluposti. - Ne, dođi da vidiš, Džobi ga dovozi čamcem.
Devojke, dođite, morate da se umijete.
Zdravo.
Ti?
Ja.
Proklet da sam...
Od kuće mi pobegne sin, a vrati se ćerka. Odakle ti tol'ka kosa?
Raste.
Kako si, a?
Nije loše. - Dobro je.
Ne možeš više ni očekivati kad ovi glupi socijalisti vode zemlju.
Dušo, dođi, molim te.
Li, da te upoznam sa svojom gospojom. Ovo je Džen.
Zdravo, drago mi je. - Kako si?
A ovo je Tita. - Zdravo, Tita.
Nego, reci mi, kako ti se čini ovaj tvoj matori?
Pre 4 meseca je pao sa drveta. Razbucao je celu levu stranu.
Imao sam ja i težih povreda. - Henri, pobogu...
nećemo, valjda sa Lilandom pričati na doku?
Zdravo, ja sam Viv. Henkova žena.
Drago mi je. - Zašto se ne popneš?
I Henk je tu negde. Bar je bio pre nekoliko minuta.
Kako si, kicoše?
Nisam verovao da ćeš se vratiti.
Da... slažem se da je to malo čudno.
Odakle ti? Samo si u prolazu?
Možda.
Šta misliš, Henri? Hoćeš dozvoliti ovom kučetu da prespava kod nas?
Ne znam, meni deluje kao neka njujorška curica.
Boga mi, u pravu si.
Prestanite vas dvojica. Dođite.
Hej, Li, kako ti se čini?
Uglavnom je sve isto. - Gde će noćas spavati?
A šta ti misliš? - Shvatio sam.
Li, smestićeš se u svoju staru sobu. Odmah ćemo da iselimo decu.
Možeš li ti to da uradiš, šećeru?
Naravno, što da ne. - Hajde onda.
Eto, vidiš Li, sve smo sredili.
Bolje malo požuri sa tom decom Dženi, deluje baš iscrpljeno.
3 dana sam bio na putu.
Na nečemu jesi bio, burazeru. Jesi li za pivo?
Ne, ne hvala. - Dođi, sedi ovamo da malo popričamo.
Ne, stvarno sam umoran. Radije bih da dremnem i... da se malo saberem.
Naravno, što da ne, Li? Dođi, idemo gore. Poneću ti stvari. Dođi.
Meni je baš lep.
Da, sin.
Bludni sin se vraća.
To sam ja, zar ne?
Pitanje je, zašto?
Mislim da je vreme da saznate odgovor.
Moja draga, pijana majka je dobijala ova pisma... svakog meseca.
A šta misliš, ko ih je slao?
Lično, on.
A šta misliš, šta je bilo u njima?
Novac. Pravi teško zarađeni novac.
Mislim, sad se sigurno pitaš...
zašto je bio tako dobar prema nama... Henk, a ne moj ćale. Henk!
Sam Bog zna koliko mu dugujem.
Zato sam morao da se vratim ovamo i da mu pomognem.
Baš imamo sreće!
Gomila štetočina, neuki divljaci...
rakuni koji kradu sve pred sobom jer ne znaju ništa drugo...
A onda se pojavi Liland Stamper, koji sve zna.
Ne... ali jednu stvar znam, Henk.
Znam sve što se može znati o ženama koje skaču sa 6. sprata.
Za to sam pravi stručnjak.
Kako god. Niko je nije gurnuo.
Molim te, pričaj mi o tome. - Mrtva je i sahranjena i to se nikoga ne tiče.
Znaš, na sahrani mi se učinilo da sam video Henka.
Veruješ li da niko nije došao?
Niko.
Niko ni iz njene familije?
Razbaštinili su je... odrekli su je se pre mnogo godina...
kad je pobegla u Oregon...
sa slatkorečivim udovcem po imenu Henri Stamper.
I kao da joj to nije bilo dosta... dobila je i dete sa njim.
Tako niko nije došao. Niko.
Ne brini, Henk... dobili smo tvoje prokleto cveće.
Ustaj vojsko!
Dižite se propalice.
Idemo.
Da nećete ceo dan da ostanete u krevetu?
Diž'te se, Stamperovi!
Na ugovor treba staviti tačku....
izleći jaja i ubiti mačku.
Neću da čujem glupa opravdanja.
Hajde, idemo! Na noge lagane!
Isuse Hriste.
U pravu je, Isuse Hriste!
Je l' spavaju?
Mislim da je Marina budna. - Dođi, onda ovamo.
Priobalje mora biti pažljivo pregledano.
Misliš da će stići?
Nemam pojma. Ležao je tamo kao Rita Hejvort.
Dobro jutro.
- Zdravo, Li. Dođi, ovamo.
Dobro jutro.
Kasniš, ostao si bez keksa.
Ima još, Henri, sačuvala sam mu u rerni.
Li, jesi li za kafu? - Da, hvala.
Li, da vidimo šta si naučio na tom fakultetu.
Reci nam nešto iz trigonometrije. Da čujemo trigonometriju.
Ako nemaš ništa protiv, prvo bih da se razbudim i pojedem nešto.
Hvala.
Li, hoćeš li ostati malo?
Malo smo u gužvi pa smo se unervozili.
Ostali smo bez radnika pa nam je svaka pomoć dobro došla.
Kako to misliš? Je l' jede? Ako jede ima i da radi. Tako to ovde ide.
Možda bi i Li voleo nešto da kaže?
Džen i ja ćemo te odvesti u crkvu da vidiš šta je metafizička nauka.
Upoznaćemo te sa bratom Vokerom.
Zašto biste to uradili?
Moram nešto da ti kažem, Li... - Hvala.
Znaš šta se desilo čim smo Džen i ja dobili blagoslov?
Čim smo bili spašeni? Mislim, baš kad smo prosvetljeni?
Znaš šta se desilo? Zatrudnela je, eto šta.
Skoro istog trenutka.
Neverovatno. - Gluposti!
Li, hoćeš li još sirupa?
Nešto nije u redu?
Ne, sve je u redu. Samo sam razmišljao,
smeju li žene da pričaju za vreme doručka?
Nađi mu čizme. - Šta?
Prvo mu zapuši nečim usta da prestane da melje.
Stani malo, nije još ni rekao hoće li da ostane.
Nađi mu proklete čizme! Odmah!
U redu. Dođi, Li.
Probaj ove... i nemoj nekoga da nagaziš.
Doneću ti šlem.
Što ga ne pustiš malo na miru?
Mamina pičkica.
One godine, kad mi ga je njegova mamica dovela,
rekao sam da nikad neće seći. Znao sam da nikad neće seći.
Daj mu malo vremena. - Zašto?
Ne budi zadrt, možda meni jeste samo polubrat,
ali, koliko ja znam, tebi je sin.
Momci, nemojte da se zajebavate zato što ne idem sa vama
Ne dajte ujka Džonu da se napije.
Biće lep dan... prilično lep dan za rad.
Hej, Džobi, stani.
Stani.
Pogledaj. Pogledaj tamo gore.
Šta je?
To je moj ćale. Zar nije jedan jako zgodan đavo?
Nema nikakve sumnje. - Kučkini sinovi.
Šta misliš, smem li svoju nezaštićenu ženu da ostavim samu...
sa ovim prevarantom? - Ja ne bih rizikovao.
Pobogu, hoćete li već jednom nestati odavde?
Smiri se, Henri.
Lilande, silazi ovamo.
Nemate trunku poštovanja!
Pogledaj, Lilande, zar nije predivno?
Hej, Endi, šta je bilo?
Klajd ne ide sa nama, eto šta je bilo.
Ja sam Liland Stamper.
Bogca mu, ja sam tvoj rođak Endi. Prošlo je bar 10 godina.
Čuo sam za tvoju majku.
Da, ovaj... mrtva je.
Da, iskreno mi je žao, Li.
Odakle ti tol'ka kosa?
Raste.
Momci, mogu li da pođem sa vama?
Možete li da me prevezete preko? Crk'o mi je čamac.
Hvala, momci.
Baš vam hvala za prevoz.
Da nema neko jednu cigaru? Sve sam podimio.
A šibicu? Vidim imate novog momka, Henk.
Da, to je moj brat Liland, za slučaj da ga pomeneš u izveštaju za sindikat.
Odakle ti tol'ka kosa? - Raste.
Kako ide, Les? - Dobro, super.
Mada, moglo bi i bolje, naravno.
Idem do granice okruga na berbu malina.
Zamisli to! Ja, drvoseča?!
Samo da znaš, neki momci iz sindikata su baš besni na vas.
Rekoše da će da vas mlate dok vam uši ne pootpadaju.
Baš tako rekoše.
Hej, znate šta? Još malo pa će Dan Drvoseča.
Kladim se da bi momci voleli da vide sve Stamperove na gomili...
To je sjajno...
Mogli bismo da napravimo tribine i da naplaćujemo ulaznice.
Mnogo vam hvala, momci.
Hvala na vožnji.
Momci, hajde potrudite se da dođete, važi?
U redu, Stamperovi, otvarajte!
Devojke, pozvani smo na proslavu Dana Drvoseča.
Vidim, momci, znate šta radite.
Lilande, samo nađi nešto drugo...
čime će mame da brišu bebama guze, i mi ostadosmo bez posla.
Šta će on ovde, Henk? - U prolazu je.
Gledaj to sa svetlije strane, Lilande. Ovo će od tebe napraviti muškarca.
Onaj momak tamo dole... zove se Huk. On će te provesti naokolo.
Vidiš li ono čudo tamo gore? Kloni ga se...
Krilca... idu do 9-10 m visine, služe za vuču.
Ne bismo da traćimo vreme skupljajući tvoje ostatke.
Tamo dole...
Hoću da mi isečeš jedan balvan.
Prvi korak je najteži.
Zdravo, ja sam, Liland.
Zdravo, drago mi je. Huk.
Ti idi sa one strane, ja ću ostati ovde, i pokazaću ti šta da radiš. - Važi.
Držiš? - Gde je?
Jesi li ga našao? - Jesam.
Sad taj kraj gurni ovamo.
Idemo sa druge strane.
Ja ću sad da budem sa spoljne strane a ti mi doturi kabl.
Jesam ti pričepio prste?
Šta sad? - Čačkalica ide uzbrdo a nas dvojica se sklanjamo odavde.
Gurni tu. - U redu.
Spreman je, idemo.
Pazi!
Jeb'o te! - Izvini.
Drži ovo.
Huk, 'oće biti nešto od tog klinca?
Ne verujem, mada je danas svojski zapeo.
Isuse Hriste... Jebem ti...
Gde si naučio da izvodiš striptiz? Na koledžu?
Ujela me neka bubetina.
Da, drvotočni mrav.
Jebi ga!
Vidi, vidi, pa on ume i da psuje. Ko bi rek'o?
Drži.
Mislim da si bio dobar. Možeš da ostaneš.
Znaš šta da uradiš sa vim poslom, King Kong?
Nabij ga u dupe!
Sasvim si u pravu. Nije preterano zabavan,
ali to je nešto što jako dobro radimo i nešto...
Znaš šta mi pade na pamet? Šta mi se trenutno vrzma po glavi?
Šta ćeš ti ovde?
Zašto si se vratio?
Matori je u birtiji.
Majke mi, Džon je čuo u gradu. Matori je u birtiji.
Izbori su, pretpostavljam da služe džabe piće.
Misliš da će sve biti u redu? S obzirom na situaciju u gradu?
Njih je 100 a Henri je sam pa mislim da su šanse na našoj strani.
Ko pominje stara, dobra vremena?
Jebene drvoseče stalno pričaju o dobrim, starim vremenima.
Ništa tada nije valjalo osim besplatnih Indijanki.
Zdravo, Henk, kako si?
Vrlo dobro. Zdravo, Henri. - Da te častim pivom?
Da, što da ne? - Tedi, baci još dva piva.
Nema te u poslednje vreme, imaš mnogo posla, a? - Da.
To je dobro. I meni je dobro išlo do pre mesec dana.
Cele nedelje sam prikazivao Gregori Peka i Doris Dej...
ali niko nije došao da gleda film. Dao sam čak i oglas u novine.
Ljudi mi uporno govore da pustim neki od ovih novih seks filmova,
znaš ono sise i zadnjice, ali ne želim tako nisko da se spustim.
I u perionici sam dao poseban popust.
3 košulje za 99 centi.
Stvarno izuzetna cena, ali ljudi ni to ne mogu sebi da priušte.
Ne mogu, dok traje ovaj štrajk.
Znaš na šta mislim... znaš o čemu pričam.
Bog zna da ne želite da naudite nikome u gradu.
Samo želimo da nam pomognete, ništa drugo.
Ja bih pokušao, Vili, ali moja žena ne da nikome da mi pere košulje.
Bar si znao ko su ti prijatelji.
Šta si rekao?
Nekad si mogao da veruješ prijateljima, znao si da ti neće zabiti nož u leđa.
Flojde, da si malo mlađi, opaučio bih te ovom stolicom preko usta.
Henri, budi dobar i polako kreni kući.
Samo da uzmem svoj štap.
Izvini, Flojde, bilo je slučajno.
Da Bog da se Stamperovima seme zatrlo.
U redu... spremno je.
Pazi! Balvan se otkačio!
Ko ga je zakačio? - Pitaj svog klinca.
Čujem da vam se danas jedan veliki balvan otkačio.
Ko ti je rekao? - Pričaju ljudi.
Čak i najtupavija žena može da zakači balvan kako treba.
Pitam se šta bi radila kad bi ga neko povukao kroz šiprag?
Šta to treba da znači?
Navukao ga je u šiprag, Henk.
Vidi, da ti kažem nešto...
kad ti padne kosa preko očiju svašta ti se učini.
Možda je najbolje da deca sutra ostanu kod kuće?
Zašto sutra ne bismo svi ostali kod kuće?
Ljudi na barikadama.
Mogli bi da napravimo utvrđenje na reci.
Ponosni Stamperovi, nikad se ne povlače.
To je stari moto Stamperovih, je l' tako beše?
Moto po kojem se živi... u štrajkbreherskom domu u Oregonu.
Za nekoga ko je, za malo ostao bez glave... ima smisao za humor.
Hajde, devojke, idemo!
Zašto ne ideš u lov? - Ne znam. Valjda bih voleo da lisica pobedi.
Hajde, hajde, idemo.
Zar nikad nemaš slobodan dan? - Jako retko.
Šta se, uopšte radi na tom Danu Drvoseča?
Loču pivo i akaju se na motorima.
Sigurno ti nije bilo lako da se vratiš ovamo.
Nije mi bilo ni teško.
Odavno nisam putovao a da nisam duvao.
Jednog dana sam tako sedeo...
otvorio sam plin u svojoj sobi, seo i buljio u plafon.
Plin? - Da, tako sam sedeo oko 20' i...
I onda mi je na pamet pala sjajna ideja...
da popušim taj poslednji džoint, da se naduvam...
I onda sam smotao džoint...
zapalio ga i... bum! Ne bi mi verovala šta se desilo.
Prozor je pukao, vrata se razvalila, i odjednom sam se našao na ulici.
Na kraju su me panduri odvezli u bolnicu.
Sledeće što znam je da me je stanodavac tužio,
da nisam mogao da platim bolnički račun...
Mislim, morao sam da nestanem.
A zašto si uključio gas?
Već godinu dana sam bio na samom dnu...
a nikog nije bilo da mi pomogne.
Henri!
Riba! Dođi, devojčice!
Henri, ne možeš takav da jurcaš za lisicom.
Kad mi bude trebala bolničarka otići ću u okružnu bolnicu.
A šta je sa tobom?
Nikad ništa ne govoriš. - Da, znam.
Recimo, štrajk, zar te ne muči?
Ne razmišljam o njemu. - Zašto?
Zato što me niko ni ne pita.
Svejedno, i da me pita, ništa mu ne bih rekla.
Tako ti je to.
Jesi li znala to pre nego što si došla ovamo?
Ne. Kad sam došla ovamo...
Dovezli su me ovamo na zelenom motoru.
Direktno iz Roki Forda u Koloradu.
Roki Ford?!
Niko ne zna, ali to je svetska prestonica lubenica.
Uopšte ne sumnjam.
Henk se pojavio jednog leta... odmah posle berbe.
Moj ujak ga je bacio u zatvor... zbog nepristojnog ponašanja.
Moj ujak je bio šerif.
Onda je... izašao dve noći kasnije i...
I onda ste se Henk i ti našli okruženi lubenicama, je l' tako?
Da... recimo.
I tako si ti pobegla.
Otišla sam. Ostavila sam ujaka i ujnu i...
sađenje lubenica i zatvor i...
Gospode, otišla sam odande...
na tom motoru, držeći se za Henka.
Svejedno...
tu sam, gde sam.
Ovde imam svoju baštu, imam cveće...
gore imam predivnog kanarinca.
I sve je to moje. I ako se ova reka ikad izlije i sve odnese...
i dalje će biti moje.
I to je sve.
Je li oduvek bilo tako?
Nije. Naročito ne, onog prvog leta.
Očekivala sam bebu, Henkovu bebu, Stampera.
Svi su trčkali oko mene, ugađali mi...
čak ni kiša nije pala do decembra,
i prve noći kad je pala otišli smo u Ridsport...
gde sam se porodila i dete je bilo divno....
imalo je plave oči, smeđu kosu i bilo je mrtvo.
I više ne mogu da rodim.
Ali to više, ionako nije važno.
Trudim se da Henku pružim ono što želi, ono što mu treba..
Izgleda da je zadovoljan.
A ti?
Hej, hej, sredi ih, majstore. - Naravno.
Henri, siguran sam da nas uopšte ne očekuju.
Mislim, stvarno ne znam šta nam ovo treba.
Naravno da znaš. - Da, valjda znam.
Hajde da se malo zabavimo.
Hej, jeste li zauzeli mesto?
Hajde, Henk!
Tako je, Henk! Drž' se!
Jeste li videli nekad nešto slično?
Ima neko pivo? - Sigurno je neko ostalo.
Jesi li gladan? - Da.
Kako je bilo?
Nemam pojma, nekad pobediš, nekad izgubiš...
Henk, šta ćeš, viršlu ili hamburger?
Hamburger ili viršlu? - Može hamburger.
Dodaj mu Viv. Tako.
Henk!
Jesi li za fudbal?
Pa, ne znam baš.
Stampere, jesi li za fudbal? - Da, što da ne?
Roni, Džin, hajde malo da igramo fudbal.
Zdravo, momci. - Šta ima?
Jeste li za fudbalicu?
'Ajmo, Bigi! Idemo!
Hajda da zaigramo fudbalicu.
Ovo je bilo odlično! - Čoveče, al' je klinac brz, Henk!
Brz i ljigav kao i njegov stariji brat.
Sećaš se onog kišnog leta, mali?
Mnoge krevete smo tada grejali. Henk i ja znamo o kom krevetu pričam.
To je baš zanimljivo, Lilande. Svi su znali da ti Henk skače po majci.
Čoveče...
Drž' ga, Džobi!
Izbij mu zube, Lilande!
Ala si ga prizemljio, svaka čast!
Vama na usluzi! - Alal vera, čoveče.
Hajde, momci, sami ste tražili. - Što bi se mučio da parkiraš?
Zdravo, dušo.
Izvini što sam morao da prebijem par prijatelja i komšija.
Hajde, dođi ovamo... - Nešto sam zaboravio.
Ne, ne... Henk.
Pusti me, Lilande! - Henk...
Jesi li dobro?
2,5 m, Džobi, ni manje, ni više.
Rekao sam vam da smo u Božijoj milosti.
Baš zabavno, je l' da?
Zabavno. - Reci mi...
Šta? - Ako želiš da odeš odavde.
U redu, natovaren je, kreni.
Izvini zbog onoga. - Zbog čega, Henk?
Jebi ga sad.
Zbog onoga što si čuo o majci i meni.
Da ti kažem nešto, Henk...
juče nisam saznao ništa što odavno nisam znao.
Kako si saznao?
Ko klincu od 10 godina govori takve stvari o majci? Sama majka?
Niko mi ništa nije rekao.
Video sam vas.
U redu, Stamperovi, dolazimo.
Ne znam, čini mi se da se sve raspada.
Da ti kažem, Henk, radi se o Orlandovima...
Matori kaže da svi imaju grip... ili tako nešto.
Ili tako nešto. - Da, i ne zna kad će se oporaviti.
Možda ne razlikuje gusku od kurve, ali dobro zna kad će se oporaviti. To zna.
Nije lako, Henk. Prvo Dejvijevi, a sad i Orlandovi.
Osipamo se.
Moja ćerka se svaki dan vraća uplakana jer niko neće da se igra sa njom.
Svi smo obeleženi.
Samo još nekoliko nedelja.
Mogli su još malo da se strpe.
Možda samo žele da se izvuku dok još mogu.
Hajde, ovde samo džabe gubimo vreme. Idemo.
Zdravo, Flojde. Zdravo, Meri.
Čoveče, koji moj tražiš ovde?
Pa... odmah ću da ti kažem... evo ovo.
Hej, prestani!
Ovo mi nije vratilo kamion, al' se bar mnogo bolje osećam.
Skote, ovo je bio sto moga oca!
Henk?Henk?
Slušaj, moram da razgovaram sa tobom, Henk.
Ovo je tajna, govorim ti u poverenju...
Nikad nikome ovo nisam rekao.
Vilarde, nisam siguran da li želim toliku čast.
Ne, Henk... čekaj.
Henk, samo me saslušaj, važi?
Sećaš se devojke koju sam prošle godine zaposlio da pomaže Mildred u perionici?
E pa, ta devojka i ja smo se... mi smo se spetljali... nas dvoje.
Trenutno, je u Sijetlu. Tamo živi.
Rodila je dete, Henk. Moje dete. Shvataš?
Nisam znao da si je opalio, Vili.
Sad ih oboje izdržavam. I nju i dete.
Ali, ne mogu više ovako... - Hej Viv!
Ne zarađujem dovoljno. Henk, pobićeš silne ljude u ovom gradu.
Pređi na stvar, Vili.
Taj dečak je moja krv i ne želim da ga se odreknem.
Drago mi je, Vili... samo tako.
Slušaj me Stamperu... kunem ti se Bogom,
ako ne prekineš sa ovim, učiniću nešto užasno.
Ubiću se, ne zajebavam se, ubiću se i namestiću da izgleda...
namestiću da izgleda kao nesreća, zbog osiguranja.
Učiniću to, kunem se Bogom.
Ne pomerio se sa ovog mesta, kunem se da hoću.
Srećno.
Srećno?
Ne veruješ mi.
Verujem, Vili, verovatno verujem, samo trenutno nisam u stanju da razmišljam,
i "srećno" mi sad jedino pada na pamet.
Moraš priznati da je to bolje nego "uživaj" ili...
"do viđenja" i zato mislim da je najbolje da završimo sa tim.
Srećno, Vilarde.
Slušaj, Henk. Henk, molim te, saslušaj me!
Zar ne shvataš šta ti govorim?
Nema više dostave. - Molim?
Nema više dostave i nema kredita.
Šta misliš o tome?
Pa šta, ideš u radnju i plaćaš kešom.
Nisam mislila na to, nego na Vilarda Egelstona.
Baš me briga za Vilarda Egelstona. On se bavi šou-biznisom.
U redu, momci, idemo.
Mek, ti stani niz put i gledaj da li neko dolazi.
Plima je dobra, balvani ima samo da klize. - U pravu si.
Ti ideš sa mnom, Bigi.
Isečeš drugu vezu i svi će sami da odu.
Ovo smo morali odavno da uradimo.
Dođi ovamo.
Povući ću ovaj da ti napravim malo mesta.
U redu je, samo tako.
Ovde je u redu. - I ovde je u redu.
Kako napredujete, momci? - Dobro.
Odlično. Jedan ode. - Hej, Les!
Hej, šta to radiš? Pazi.
U pomoć. - Bigi, 'vataj ga!
Drži se, Lese! - Moj si, Lese.
U pomoć, ne znam da plivam.
Izvucite nas napolje. - Nemamo čime.
Ostaviše nas. - Moramo da ih izvadimo.
Pobogu, otploviće u more. - Što ne uzmemo čamac?
Pomozite nam, ne znam da plivam!
U kolibi ima telefon. - Da ti kažem, nećeš zvati tog skota.
Jesi li ti poludeo? Doploviće do kuće Stamperovih, pa će ih ovi podaviti!
Vraćaj se ovamo! - Šta nam drugo preostaje?
Da? - Halo, Henk, ovde Haui Elvud.
Ko? - Haui Elvud.
Čekaj malo. Izvinite što prekidam koncert ali imam poziv. Da?
Henk, imamo hitan slučaj.
A gde ste, momci?
Tu smo negde kod vaših balvana na reci.
Stvarno? A šta ćete tu?
Malo smo se zabavljali... sa balvanima.
Noću ste se zabavljali sa balvanima?
Jedan balvan nam se otkačio, a Les i Bigi vise sa njega.
Pa ako možeš da otkačiš čamac... uskoro će doploviti do tebe.
Možeš li, Henk?
U redu.
Rekao je da će ih sačekati.
Sigurno će se raspitivati šta smo tražili ovde.
Najbolje bi bilo da uskladimo priče.
Momci, delujete prilično umorno.
Voda je hladna, a mi smo... znaš kako je...
Ne morate ništa da objašnjavate.
Upadajte. Vratićemo vas do brzaka.
Hvala.
ZATVORENO ZAHVALJUJUĆI HENKU STAMPERU
Ustaj, vojsko!
Dižite se propalice.
Idemo!
Stamperovi, na noge lagane!
Idemo!
Blagoslovi ovaj dan.
Gospode... - Šta je sad?
Lizin zub!
Biće debelo razočarana ako ništa ne dobije za taj zub.
Henk, imaš li 25 centi? Do đavola...
Evo ti 35. Vila je danas velikodušna.
U gradu Vakonda danas je došlo do nesrećnog slučaja...
Vilard Egelston, vlasnik i upravnik bioskopa, pronađen je mrtav.
Policija kaže da je gdin Egelston pao sa merdevina.
Prevežen je do lokalne bolnice gde je ustanovljena smrt.
Vremenska prognoza na KCOB radiju.
A sad, vremenska situacija duž centralne obale Oregona.
Vetar, kiša i visoka plima.
Plima trenutno dostiže visinu od 3 m,
a predviđa se i povećanje od 60 cm...
što je samo 40 cm od kritične tačke na 4 m.
Svi vlasnici čamaca u tom području...
Henk!
Henk?
Ubio se!
Čovek mora biti lud da bi sam sebi oduzeo život.
Vilard je mrtav. - Jesam li ja trebao da ga održavam u životu?
Jesam li ga ja pozvao i rekao, "Hej, Vilarde, skoči!"?
Zar baš ništa ne osećaš? - Šta hoćeš da uradim?
Ostani kod kuće. To bar možeš. Danas, sutra, sledeće nedelje.
Samo... ostani kod kuće. Odustani.
Nećemo umreti od gladi zbog 4 isporuke.
Nikad nisam to ni rekao. - Onda ostani kod kuće.
Popusti malo.
Skini čizme...
pa posle doručka možemo da vodimo ljubav.
Možemo i posle ručka.
Stari Henri će biti besan i ovako, i onako... a ti ćeš biti nasmejan...
Gde je on? - ... i opet ćeš mu, kao nekad, zalupiti vrata ispred nosa.
I grlićeš me, kao sad.
Gde je? - Molim te, ostani kod kuće.
Šta radiš tu? - Molim te, hajde odmah sa mnom.
Sad odmah, molim te. - Ako idete, krenite, inače nema ručka!
Dobro me pogledaj, kučkin sine.
Kao ptičica, kao jebena ptičica!
Ono čudo mi je noćas spalo.
Malo sutra, Henri, celu noć si ga mlatio čekićem!
Šta sređuješ, tu testeru ili svoju ženu?
Hajde, idemo odavde!
Danas ću da skoknem kod dr Ajversa da mi skine i ostatak ove skalamerije.
I onda, konačno, kad se opet vratim među vas tupane...
možda i obavimo neki posao.
Prestanite tako da buljite u mene, pakujte se pa da krećemo.
Henk, molim te, ne idi.
Pobogu, šta se dešava?
Henri, reci mu... reci mu da ostane kod kuće.
Kako mogu to da mu kažem? - Zato što niko ne voli što radite. Niko!
Ja volim. I on voli.
Džobi voli i Li voli. To je dovoljno.
Za šta? Za šta?
Pobogu, zar ne znaš?
Da idemo dalje, za to.
Za posao, spavanje, tucanje, jedenje, pijenje i življenje.
I to je sve?
Dušo, inače ne postoji ništa drugo.
Ceo život ti je u tome.
Hajde, idemo. Lično ću vas odvesti na teren pored obale.
Henk?
Džo Bene! - Da?
Džone! - Da? - Dođi ovamo.
Neće nam trebati kamion.
Sa plimom od 3 m sami će otploviti do jezera.
Da, možemo i tako.
Henri, nek sam proklet.
Neće biti lako, ali imam ideju kako ćemo.
Šta misliš, Henk?
Prvo da počnemo pa da vidimo šta ćemo dalje.
Henri, dolazi plima.
Bolje da pređemo na jezero kod vodenice.
Nemam ništa protiv.
Neka Džon gura kamionom 1 po 1 dok svi ne odu.
Slažem se. - Drži, Henk. Endi i ja odmah krećemo.
Ide, Džobi.
Cepa se!
Džobi!
Bože!
Idi da vidiš šta je sa Džobijem!
Džobi! - Hej, Li!
Ne moraš da trčiš, u redu je. Ništa nije slomljeno.
Ovaj druškan mi se jednostavno dokotrljao u krilo.
Mislim da me je blato spaslo. - Možeš li da se pomeriš?
Ne, mislim da ne mogu.
Čekaj malo, nešto me strašno žulja na zadnjici.
Pobogu, šta ovo bi? - Drvo se rascepilo.
Mislim da je matori gadno povređen.
Onda idi tamo, vodite njega u bolnicu, ja sam dobro.
Idi, Li, dobro sam. Hajde.
U redu.
Jesi li ga izvukao? - Skoro.
Stani, daj da ti pomognem. Moramo brzo vodimo u grad.
U redu. - Pomoći ću ti.
Ne, bolje idi da vidiš šta ćeš sa Džo Benom.
Izgleda da mu se cela gomila balvana sručila u krilo.
Ne brini za matorog, odvešću ga u bolnicu.
Pokušaj da pomogneš Džobiju.
Henk?
Veliko parče drveta mi se nabilo u stražnjicu.
Dobro sam se zaglavio.
Henk, slušaj... moj tranzistor radi.
Šta kažeš na to?
Daj da te izvadim odatle. - Ne, ne, samo gubiš vreme.
Nešto mi se zabolo u guzicu i ne da mi unazad.
Žulja me.
Idem po testeru pa da te vadim odatle.
U redu, ta ti je dobra.
Henk, ne brini za mene. Biću ja ovde, čekaću te.
Isuse!
Pusti me da hodam.
Dobar si ti momak. Drago mi je što te ponovo vidim.
Hej, dobro ti je išlo, šta sad bi?
Benzin... izgleda da je prodrla voda.
Nećeš je upaliti, Henk.
Henk, batali to, u redu je. Slušaj, slušaj...
Treba samo... treba samo da sedimo ovde i da čekamo.
Naići će plima i podići će ovo čudo sa mene.
Ne, moramo malo da ga podignemo.
Dobro, a onda ćemo samo da pričekamo.
U redu. - Nego šta.
Nema šanse, Henk.
Ruka mi trne.
Zašto ne budeš dobar kučkin sin i ne ležiš s mirom?
Skote jedan.
Ne daj im. Na daj im...
Ne daj da mi odseku ruku.
U redu. Drži se, tata.
Jebi ga, Henk, crk'o je. Zaboravio sam da ga skinem sa vrata.
Osušiće se, ne brini. Je l' ti bar malo lakše?
Nemam pojma. Hladan sam k'o taštin osmeh.
Idem malo dole da pogledam.
Ne, i dalje je zaglavljen.
Šta misliš, koliko će se podići, Henk?
Ne znam, Džobi, možda par cm.
Henk, pomera se! - Isuse!
Henk, nećeš dozvoliti da se udavim u ovoj reci, je l' da?
Zaglavljen je, ne mogu ni da ga pomerim.
Kučkin sine, mislio sam da je dovoljno samo da zamoliš onog svog prijatelja...
od gore i da sve bude u redu.
Henk, nikad ga nisam molio nizašta što bismo ti i ja mogli sami da uradimo.
Da, pretpostavljam da i on ima svojih problema.
Recimo, sa onim gušavcima iz Oklahome.
Henk, ne sviđa mi se ova voda, već mi je došla do brade.
Da znaš, ako te poklopi, davaću ti disanje usta na usta...
dok ovo čudo ne otplovi.
Da, baš bi mogao.
Šta je?
Do đavola!
Zamisli da nas matori Henri vidi.
Već ga vidim kako svima u birtiji priča kako smo se ljubili pod vodom.
Mada, iskreno, zabole me dupe zbog toga.
Iskreno, zabole i mene.
Sve će biti u redu, Henk. Kreće se, svakog trenutka bi mogao da ode.
Da.
Polako, samo polako.
Možda ne bi bilo loše da te zagrlim...
da se malo ljubimo dok se ne navikneš.
Kamo sreće da imam kosu kao Liland,
mogao bih da se pretvaram da sam Rita Hejvort.
Henk! Okreće se, Henk!
Kakva budala!
Ne izmotavaj se!
Ne smej se!
Džobi! Džobi!
Nosila, brzo!
Ruka mi otpada.
Požurite.
Li mi je javio iz bolnice. - Idemo tamo...
Neka Li ode do jezera kod vodenice. - Zašto?
Da gleda balvane koji prolaze i da uhvati one označene.
Jedan balvan je priklještio Džo Bena...
Udavio se.
Dogodila se nesreća.
Henri je u bolnici...
Džobi je...
Šte je bilo?
Hematokrit, 28. Hemoglobin, 9.
Najbolje da za par sati ponovo proverimo i jedno i drugo.
Dobro, znam.
Viv?
- Gore sam.
Džen će biti dobro. Morali smo da joj probudimo roditelje.
Deci još ništa nije rekla.
Sačekaće do sutra.
Jesi li ti dobro?
Viv... jesi li dobro?
Zatvori...
Šta?
Zatvori vrata.
Ta kučka samo čeka da otegnem papke.
Hoće da promeni jebene čaršave.
Dođi.
Molim?
Znaš šta mi je sa drugom rukom?
Zakleo sam se Bogom da im ne dam ruku.
Sahraniću je kad dođemo kući.
Rekao sam Liju da je stavi u zamrzivač.
Pazi da ti je Viv ne isprži za večeru.
Čoveče, ako je bude zatekla u zamrzivaču...
Dobro, Henri, smiri se. Lezi, samo lezi nazad.
Ne mogu da ležim, moram da obavim neke stvari.
Na ugovor treba staviti tačku.
Izleći jaja i ubiti mačku.
Ujutru... povedi Džobija i nastavite gde smo stali.
U redu.
Hej, imamo i Lija...
Čoveče, dobro se danas pokazao, je l' da?
Jeste, jeste.
Ne veruj im.
Kome? Šta? - Njima!
Pokušavaju da me sa'rane.
Al' ne dam se ja!
Mogu ja još.
Henk, ako me onaj usrani doktor ne ostavi na miru...
O, Gospode Bože...
Kurvin sine!
Možete li to da mi učinite? Hvala. Hvala.
Je l' to bila bolnica? - Jeste. Ne valja.
Nekako je teško poverovati, zar ne?
Sve ove godine sam spakovala u jedan mali kofer.
A nisam ponela ni prokletog kanarinca.
Možda bi trebalo da pođem sa tobom.
Razmišljala sam i o tome.
Ne tražiš ti to. Nisi se zato vratio ovamo.
Gde ideš?
Mislila sam malo da ostanem sa Džen.
A onda, ne znam ni sama, moram dalje da živim.
Trebalo je odavno da odem.
Matori nije preživeo.
Kakav dan!
Da se oporavimo par dana pa da vidimo... - Hej!
Ne, niko više nema snage.
Hajde, mali, idemo kući.
U redu, ali ni tamo više nema ničega. Svi su otišli.
I Viv.
Otišla je sama.
Reče da je mogla izabrati i bolji dan...
Ljudi rade ono što žele, mali. Ja nikome ne naređujem.
Nikad ne odustaješ?
Šta hoćeš od mene? Hoćeš da me vidiš slomljenog?
Voleo bih, King Kong. Baš bih voleo.
Voleo bih da napraviš istu onakvu fleku kao moja majka kad je pala na pločnik.
I dalje mene kriviš zbog toga?
Da ti kažem nešto, mali.
Ja sam imao 14 godina a ona 30 godina.
Možda si sad dovoljno mator da mi objasniš ko je tu koga tucao.
Matori je rekao da si se danas stvarno dobro pokazao.
Ja sam Henk, malo smo popili. Slušaj...
žao mi je zbog svega ovog što se desilo.
Radiš pravu stvar, ja da ti kažem.
Neki ljudi pričaju da sam ja kriv za sve, ali, hej...
ako bilo kako možemo da ti pomognemo...
samo pozovi u bilo koje doba...
Henk Stamper je upravo iznajmio čamac Mame Olsen.
Jebeni kučki sin je rešio da isporuči proklete balvane.
Hoćeš sad da završimo, Henk?
Nemam vremena da ćaskam sa tobom, mali, imam posla.
Henk, ja sam mislio da ste vi, dinosaurusi odavno izumrli.
Ako želiš ovog da vidiš mrtvog, moraćeš da ga upucaš.
Kao i King Konga, moraćeš da ga ubiješ.
Silazi sa jebenih balvana, mali. - Sad je polovina moja, mali.
Šta to radiš?
Idem da zakačim poslednje dve ture.
Odvući ćeš sve 4? - Sad hoću.
Znam da... znam da neće uspeti. Ali, eno ga pokušava, do đavola.
Nađi Sorensena, Evansa i Bigija Njutna...
i reci im da iz ovih stopa odvuku guzice do kuće Stamperovih.
Misliš da ćeš moći, mali? - Zatvorenih očiju.
Dodaj mi taj konopac. Najbolje bi bilo da voziš sredinom, mali...
da te ne bih šutirao u guzicu odavde do Diksija.
U redu, da se dogovorimo.
Ja tebe neću mlatiti ove, a ti mene nećeš sledeće godine.
Plima nadolazi daj da poteramo ovaj džumbus.
Samo polako.
Rekli su mi da dođem, šta se dešava? - Ništa.
Ne mogu da verujem.
Šta se dešava? - Ništa.
Ni traga ni glasa od njega. Idem da pogledam.
Kladim se da je odustao pre nego što je i krenuo.
Šta sam ti rekao? Niko to ne može sasvim sam.
Recimo i da je krenuo sa par tovara.
Može li neko da mi objasni kako će ih doterati sasvim sam?
Odustao bi na prvom zavoju.
Flojde!
Hej, Flojde!
Kučkin sin!
Isuse Hriste!
To je on.
Povukao je sva 4 tovara. On i njegov mlađi brat.
Prokleta porodica!
zgaca62@yahoo.com
Obrada: suadnovic