Це я.
Алекс та три моїх друзяки.
Це Піт, Джорджі та Дім.
Ми сиділи у молочному барі "Корова"
та намагалися розкинути мізками,
що робити ввечері.
У молочному барі "Корова" подавали молоко і не тільки.
Молоко плюс велосет або синтемеск, або дренкром,
який ми й пили.
Він загострював відчуття
та готовив нас до ультранасильства.
Одного я ніколи терпіти не міг -
це брудних старих п'яниць,
які співали брудні пісні своїх батьків
та робили відрижки між словами,
ніби в їх смердючих шлунках був старий брудний оркестр.
Я ніколи не міг дивиться на них, не зважаючи на їх вік.
Але особливо якщо він був старий, як цей.
У вас немає випити, братки?
Давайте! Убийте мене, ви боягузливі падлюки!
Я і так не хочу жити.
Тільки не в цьому смердючому світі.
Що в ньому таке смердюче?
Це смердючий світ, тому що в ньому більше немає закону!
Це смердючий світ, тому що в ньому немає поваги до старих,
як, наприклад, у вас!
Цей світ не для старих.
Що це за світ?
Люди на Місяці,
люди літають навколо Землі.
І ніхто не зважає
на закон та порядок на Землі.
- Так. Роздягайте її. - Ні!
Ми проходили навколо старого казино, як зустріли Біллі
та його друзяк.
Вони збиралися зробити традиційне
туди-сюди з однією плачучою "дєвочкою".
Ні!
Го, го, го!
Невже це
жирний, смердючий
козел Біллі?
Як справи,
ти, огидна пляшка дешевої смердючої касторки?
Їди сюди та отримай по яйцях,
якщо в тебе є яйця,
ти жирний євнух.
До них, хлопці!
Поліція!
Пішли!
Дюранго-95 летів по дорозі як у фільмі жахів.
У шлунку ширилося тепле вібруюче відчуття.
Скоро пішли дерева та тьма,
справжня заміська тьма.
Ми трішки дуркували з іншими подорожуючими в ночі,
гралися в Грозу доріг.
Потім поїхали на захід.
Ми хотіли надати несподіваний візит.
Це була справжня забава
для старих прихильників ультранасильства.
ДІМ
Хто це може бути?
Я подивлюсь.
Так, хто там?
Вибачте, пані, можете нам допомогти? Сталася жахлива аварія!
Мій друг весь в крові на дорозі! Можна подзвонити?
Вибачте, в нас немає телефону. Вам доведеться піти до когось іншого.
Але, пані, це питання життя або смерті!
Хто це, люба?
Це молодий чоловік. Каже, що сталася аварія.
Хоче подзвонити.
Так краще пусти його.
Зачекайте хвилинку, добре?
Вибачте, адже ми звичайно не пускаємо невідомих додому
Чого вам потрібно?
Піт, перевір будинок. Дім.
Дивись уважно, брате.
Дивись уважно.
Ми всі трошки втомилися та скисли.
В цей вечір ми витратили багато енергії, брати мої.
Отже, ми позбавилися автівки
та зайшли до бару "Корова".
Привіт, Люсі.
Важка ніч?
Ми також багато працювали сьогодні.
Вибач, Люсі.
У кутку сиділи якісь розумники з телебачення,
сміялися та базікали.
"Дєвочка" говорила своє,
не зважаючи на весь цей скажений світ навколо.
Потім дограв диск в автоматі.
Та під час короткої паузи, поки не почав грати наступний,
вона раптом почала співати.
Це був такий момент, брати мої,
ніби пташка залетіла до молочного бару.
Я відчував, як всі маленькі волосини на моєму тілі
встали сторчма.
Та мурашки полізли вгору по шкірі, як маленькі ящірки,
а потім знову вниз.
Тому що я знав, що вона співала.
Це був уривок з славетної дев'ятої симфонії Людвіга вана.
Навіщо ти це зробив?
Тому що ти невихований покидьок.
Який не вміє себе вісти на людях, мій брате.
Мені не сподобалося, що ти зробив.
Більше я тобі не брат і ніколи не буду.
Обережно.
Обережно, Дім,
якщо бажаєш далі жити.
Яйця!
Великі яйця тобі!
Я з тобою вийду, коли скажеш, з ланцюгом, ножем чи бритвою.
Я не стерплю, що ти мене лупцюєш без причини.
Я цього не заслужив.
Ніж, коли завгодно, коли скажеш.
Та кинь.
Мабуть, трошки втомився.
Краще більш нічого не скажу.
Пора спати.
Краще ходімо додому та поспимо.
Так?
- Так, так. - Так, так.
Так, так.
Я жив з татусем та мамою
у міському блоку 18-A на Північній вулиці.
Це був чудовий вечір.
Та для його досконалого завершення
мені було потрібно трошки старого Людвіга вана.
ЛЮДВИГ ВАН БЕТХОВЕН
ЛЮДВ.в.БЕТХОВЕН
О, Боже!
Рай та небо!
Це була краса у плоті.
Як рідкісна пташка, небесний метал.
Або як срібне вино, яке ллється з космічного кораблю,
гравітація, безглуздя.
І я полетів,
я бачив таки гарні картини.
Алекс!
Чого тобі?
Вже за восьму, Aлекс.
Тобі не варто запізнюватися до школи, синку.
В мене голова болить, мамо.
Залиш мене, я спробую виспатися.
Потім буду свіженький.
Але ж ти не був у школі цілий тиждень, синку.
Мені потрібно відпочити, мамо.
Потрібно повернутися в форму.
Інакше буду змушений пропустити набагато більше школи.
Покладу тобі сніданок в духовку.
Мені треба йти.
Гаразд, мамо.
Гарного тобі дня на фабриці.
Йому сьогодні знов погано, тато.
Так, я почув.
Знаєш, коли він повернувся?
Ні, не знаю. Я випила ліки для спання.
Цікаво,
куди він ходить працювати кожний вечір.
Як він каже,
робить дивні речі.
Якась допомога,
чи тут, чи там.
Доброго дня, пане Делтоід.
Яка несподіванка, що ви тут.
Алекс, хлопчику.
Прокинувся врешті?
Я зустрів твою маму по дорозі на роботу.
Вона дала мені ключ.
Казала щось про якийсь біль десь.
Отже, ти не в школі, так?
Нестерпний головний біль, пане брате.
Повинен пройти по обіді.
Або, напевно, під вечір, так?
Вечір - це чудовий час, чи не так, Алекс?
- Бажаєте чаю, сер? - Немає часу, немає часу, так.
Сідай!
Чим винен за таке задоволення, сер?
Щось трапилось?
Трапилось? Чому ти думаєш, що щось обов'язково трапилось?
Ти робив щось, що не було треба, так?
Я лише в переносному значенні, сер.
Так, і я тобі кажу в переносному значенні, як твій
вихователь з виправної поведінки, так що будь обережний, Алекс.
Тому що наступного разу це буде вже не виховна школа.
Наступного разу ти підеш до "Барли", і вся моя робота буде зруйнована.
Якщо не поважаєш сам себе,
міг би поважати хоч мене, що я за тебе так клопотався.
Мені дадуть велику чорну мітку за кожного, хто не перевиховується.
За кожного з вас,
хто скінчить у тюрмі.
Я нічого не зробив.
Легаві на мене нічого не мають, брате.
Тобто, сер.
Не кажи мені дурниць про легавих.
Лише тому, що поліція тебе не заарештувала,
ще не означає, що ти не займався кепськими справами.
Вчора ввечері ти займався кепськими справами, так?
Чимось дуже кепським, так?
Декількох друзів Біллі відвезла швидка.
Лунало твоє ім'я.
Я про це дізнався по звичайним каналам.
Деяких твоїх друзів також згадували.
Але ж ні, ніхто не зможе нічого доказати, як завжди.
Я тебе попереджую, малюк Алекс,
як твій хороший друг,
як єдина людина в цьому скаженому суспільстві,
яка хоче тебе врятувати від самого себе!
Що це з вами усіма?
Ми вивчаємо цю проблему вже майже сторіччя.
Але так нікуди і не дісталися.
В тебе є гарна домівка. Хороші, люблячі батьки.
Не такий вже поганий мозок.
В тобі живе якийсь диявол?
Ніхто на мене нічого не має, пане брате.
Я вже довго не потрапляв до кігтей легавих.
Це мене й турбує. Занадто довго ти чистий.
Якщо не помиляюся, тобі вже пора потрапити до них.
Тому я тебе попереджаю,
щоб ти тримав своє гарненьке рильце подалі від бруду.
Я ясно висловився?
Як чисте озеро, сер.
Як ясне лазурове небо влітку.
Можете на мене покластися, сер.
ТОП 10
Вибач, брате.
Я замовив оце два тижні тому. Подивись, чи вже не прийшло.
Хвилинку.
Вибачте, дами.
Насолоджуєшся, дорогенька?
Трохи холодне та тупе, чи не так, красуня?
А що трапилося з твоїм, сестричко?
Кого береш, брате?
Гогглі Гоголя? Джонні Живаго? Чи Небо 17?
А на чому ти крутиш вдома свою музику, сестро?
Гадаю, що на дешевому, огидному маленькому магнітофоні.
Їдемо з дядьком та відчуєте справжній звук.
Слухатимо ангельські трубки та диявольські тромбони.
Запрошую вас.
- Привіт, привіт, привіт. - Привіт.
Він прийшов! Він тут!
Ура!
Так, так, так.
Чому зобов'язаний такому чудовому
несподіваному візиту?
Ми турбувалися.
Ми сиділи, чекали та пили у молочному барі,
а ти не прийшов.
Так ми подумали, що ти міг
образитися чи щось таке.
Тоді ми прийшли до тебе.
Мої вибачення.
В мене було щось на зразок болю в баняку, мені було потрібно поспати.
Мене ніхто не розбудив, хоча я наказав розбудити мене.
Нам шкода, що в тебе боліла голова.
Мабуть, багато користуєшся головою.
Даєш накази, дбаєш про дисципліну та все таке.
Ти впевнений, що вже не болить?
Не хочеш повернутися до ліжка?
Давайте все з'ясуємо начисто.
Цей сарказм, якщо це можна так назвати,
не в вашому стилі, брати мої.
Як ваш друг і лідер,
я маю право знати, що відбувається.
Так.
Отже, Дім.
Що це за кінська морда в тебе?
Досить чіплятися за Діма.
Зараз вже нові правила.
Нові правила?
Що це за нові правила?
Ви, звісно, багато говорили, поки я спав.
Що ж, якщо ти так бажаєш, нехай буде так.
Ми ходили по магазинах,
брали брилики, а виходили з готівкою у кишенях.
Повні кишені.
Тоді ми зустріли Вілла з кав'ярні,
який сказав, що в нього є для нас робота.
- Так, дуже гарна робота. - Дуже гарна. Найкраща!
Великі гроші, каже Вілл.
Великі гроші.
Що ж ви будете робити з такими великими грошима?
Хіба вам чогось не вистачає?
Якщо вам потрібна автівка, зірвіть її з дерева.
Якщо вам потрібна гарна дівчина, візьміть її.
Брате, інколи ти говориш як мала дитина.
Як мала дитина.
А сьогодні у нас буде справжня робота.
Сьогодні справжня робота.
- Добре! Ось така справа! - Так.
Ви проявляєте ініціативу.
Я вас багатому навчив, друзі мої.
А зараз скажи мені, що ти задумав, Джорджі.
Спершу зайдемо в молочний бар. Що скажеш?
- Щоб вбодритися. - В молочний бар.
Особливо, ти. Ми вже підбадьорилися.
Ти перший, тому що ми вже почали.
В молочний бар, так.
Коли ми йшли через набережний квартал,
я виглядав спокійним, але постійно думав.
Тепер генералом буде Джорджі,
який буде говорити, що нам робити.
А Дім буде його бульдог з тупою посмішкою.
Раптом я зрозумів, що думати - це для тупих,
а розумні користуються
натхненням і тим даром, що Бог послав.
Мені на допомогу прийшла чарівна музика.
Вона грала з магнітофону у відкритому вікні,
і я зрозумів, що мені треба робити.
Я не порізав Дімові жодну важливу жилу.
Тому за допомогою чистого носовичка
червона кров зупинилася.
Не треба було багато часу, щоб заспокоїти двох поранених солдатів
в барі "Герцог Нью-Йоркський".
Вони знов знали, хто тут пан та лідер.
Вівці, подумав я.
Але справжній лідер знає,
коли бути щедрим до своїх підлеглих.
Отже.
Тепер ми знову такі, які були раніше.
Так?
Як раніше. І про все забудемо?
Так, так, так?
Так.
Отже, Джорджі.
Що це за ідея була у тебе про вечір? Розкажи нам про неї.
Це не сьогодні.
Давай, давай, давай, Джорджі.
Ти велика сильна людина, як ми всі.
Ми вже не діти, чи не так?
Так що ти мав на думці?
Існує така собі ферма здоров'я.
За містом.
Самотня.
Нею володіє така багата пташка, яка живе там с кішками.
На тиждень це місце закривається,
і вона там залишається самотня.
І там багато золота, срібла
та коштовностей.
Кажи більше, Джорджі.
Кажи більше.
Чорт!
Хто там?
Вибачте, пані, можете нам допомогти?
Трапилася жахлива аварія!
Можна скористатися вашим телефоном та викликати швидку?
Дуже жаль.
Там далі по дорозі є телефон у квартирному будинку.
Раджу скористуйтеся ним.
Але, пані, це невідкладно!
Це питання життя і смерті!
Мій друг лежить на дорозі весь в крові!
Мені дуже жаль,
але я ніколи не відчиняю двері незнайомим вночі.
Добре, мадам.
Не можна вас звинувачувати у тому, що ви така обережна,
коли так багато покидьків вештається вночі.
Спробую тоді в барі.
Вибачте, що потурбував вас.
Дуже дякую.
На добраніч.
Дім, пригнися.
Влізу у вікно та відчиню двері.
Алло. Це поліція Радлетт?
Добрий вечір. Це пані Ведерс з ферми здоров'я Вудмер.
- Добрий вечір, мадам. - Здрастуйте.
Вибачаюсь, що потурбувала вас, але трапилося щось дивне.
Можливо це нічого, але хто знає?
Молодий чоловік дзвонив у двері, просив дати скористатися телефоном.
Казав, що трапилася аварія.
Мене стурбували його слова.
Це було все, як в ранковій газеті
про письменника та його дружину, на яких напали вчора.
- Коли це сталося, мадам? - Декілька хвилин тому.
Краще пошлемо до вас машину.
Якщо вважаєте, що це необхідно.
Але я впевнена, що він пішов.
- Він там буде за декілька хвилин. - Тоді добре.
- З задоволенням, мадам. - Дякую дуже. Дякую.
Привіт, привіт, привіт.
Ось ми й зустрілись.
Наша маленька розмова через щілину для пошти була незадовільна.
- Так? - Ти хто?
Як ти сюди, до дідька, потрапив?
Що ти собі надумав робити?
Неслухняна, неслухняна, неслухняна!
Ти, стара брудна сумка.
Слухай мене, ти, нікчемний покидьок!
Обернись та йди туди, звідки прийшов.
Залиш це! Не торкайся! Це дуже цінний мистецький виріб.
Чого тобі потрібно?
Якщо чесно, мадам,
я беру участь у міжнародних студентських змаганнях,
хто набере найбільше очок за продаж журналів.
Не кажи дурниць, синку,
та йди звідси, поки на потрапив у дуже серйозну халепу.
Я казала, не чіпай його! Негайно йди звідси,
поки я тебе не викинула!
Ти гнусна воша!
Я тебе навчу, як ломитися до чужих домівок.
Клятий,
нікчемний
покидьок!
- Тікаємо! Поліція їде. - Ще хвилинку, друже.
Покидьки! Я сліпий!
Я сліпий, ви покидьки!
Я не бачу!
Немає сенсу сидіти та сподіватися, брати мої.
Я не кажу жодного слова, поки не прийде мій адвокат.
Я знаю закон, ви покидьки.
Так, так, Том.
Покажемо нашому другові Алексові, що теж знаємо закон.
Але знати закон - ще не все.
Поганий шрам буде, Алекс.
Шкода, чи не так?
Руйнує твою красу.
Хто тобі його подарував?
Як ти це зробив?
- Навіщо це, ти покидьок? - Це за жінку-жертву.
Ти, огидний
негідник.
Відірвіть його від мене!
Клятий мерзотник!
Добрий вечір, пане Делтоід.
Добрий вечір, сержанте.
- Вони в кімнаті Б. - Дуже дякую.
- Сержанте... - Пане.
- Добрий вечір, пане Делтоід. - Добрий вечір, інспекторе.
- Бажаєте чаю, сер? - Ні, дякую, сержанте.
- Можна декілька рушників? - Так, сер.
Зараз допитуємо в'язня.
- Може, бажаєте зайти. - Дуже дякую.
- Добрий вечір, сержанте та усі. - Пане Делтоід.
Так, так. Хлопець погано виглядає, чи не так?
Подивіться на нього.
Як нічний жах.
Насильство породжує насильство.
Він чинив опір при арешті.
Моя робота закінчена.
А що буде зі мною, пане брате?
Поклопотайте за мене. Скажіть, що я не такий поганий.
Мене зрадили.
Гарно співає.
Де мої товариші-зрадники? Ловіть їх, поки не втекли!
Це була їхня ідея, браття.
Мене змусили це зробити. Я невинний!
Тепер ти вбивця, Алекс.
Вбивця.
Це не правда, сер.
Я лише дав їй легкий "толчок".
Вона ще дихала, клянуся.
Я щойно з лікарні.
Твоя жертва вмерла.
Хочете мене налякати. Визнайте, сер.
Це такий новий метод катування.
- Кажіть, пане брате. - Це буде твоє власне катування.
Сподіваюся, що це закатує тебе до безумства.
Якщо хочете йому вмазати, не зважайте на нас.
Ми його потримаємо.
Він для вас, мабуть, страшне розчарування.
Тут починається справжня трагічна частина історії,
брати мої та друзі.
Після суду присяжних
і декількох дуже негарних промов проти вашого вірного друга,
його засудили на 14 років по статті 84-Ф
у в'язницю для збоченців та жорстоких "преступников".
Від шоку мій татусь зліг
та почав ковтати пігулки проти несправедливого Бога на небі.
А матуся впала в істерику,
що її єдина дитина
всіх розчарувала.
Доброго рану. Один з Темзи, пане.
Один з Темзи, сер.
Так! Відкрийте решітку!
Так, сер.
Доброго ранку. Ось супроводжуючі документи на в'язня.
Дякую, пане.
- Ім'я? - Александр ДеЛарж.
Ви зараз у в'язниці Паркмор її величності.
Від цього моменту до кожного робітника в'язниці звертайтеся "сер."
Ім'я?
Александр ДеЛарж, сер.
- Вирок? - Чотирнадцять років, сер.
- Злочин? - Вбивство, сер.
Так. Зніміть з нього наручники.
Тепер ти номер 655321.
Твій обов'язок - запам'ятати цей номер.
Дякую, пане. Добра праця.
- Дякую. - Випустити офіцера.
Так, сер.
Так, викладай все з кишень.
Бачиш білу смугу на підлозі
прямо за тобою,
655321?
- Так, сер. - Значить, твої ноги мають бути...
на другій стороні!
- Так, сер. - Добре.
Продовжуємо.
Візьми це
та поклади як треба.
Половина шоколаду.
Зв'язка ключів, біле, металеве кільце.
Пачка сигарет.
Дві пластикові ручки.
Одна чорна, одна червона.
Один гребінець, чорний, пластиковий.
Одна
записна книжка, імітація червоної шкіри.
Одна монета, десять пенні.
Один білий металевий годинник.
Білий металевий браслет.
Ще щось в кишенях є?
- Ні, сер. - Гаразд.
Підпишись тут за своє майно.
Тютюн та шоколад, що ти приніс,
ти втрачаєш,
бо тепер ти засуджений.
Іди до столу та роздягайся.
Отже,
був ти сьогодні в поліції?
- Ні, сер. - Один жакет, синій.
- В камері попереднього ув'язнення? - Так, сер.
- Одна краватка, синя. - Віра?
АЦ, сер.
Маєш на увазі Англіканську церкву?
Так, сер, Англіканську церкву, сер.
Коричневе волосся?
Світле, сер.
- Блакитні очі? - Блакитні, сер.
Носиш окуляри або лінзи?
Ні, сер.
Сорочка, блакитна. З комірцем.
Лікуєшся від важких хвороб?
Ні, сер.
Пара взуття, чорна шкіра. З замком. Ношена.
- Мав колись психічну хворобу? - Ні, сер.
Маєш вставні зуби чи кінцівки?
- Ні, сер. - Одні штани, сині.
Мав колись припадки чи втрату відомості?
- Ні, сер. - Пара шкарпеток, чорні.
- Маєш епілепсію? - Ні, сер.
Білизна, біла с синьою гумкою.
Чи ти зараз або колись був гомосексуалістом?
- Ні, сер. - Гаразд.
- Нафталін, пане. - Нафталін, сер.
Повернися до стіни,
нахились та доторкнись пальців на нозі.
- Маєш венеричні хвороби? - Ні, сер.
- Блохи? Воші? - Ні, сер. Ні, сер.
- Іди там до ванни. - Один до ванни.
- Один до ванни.
Що це буде?
Пересилка з однієї в'язниці до іншої
для більшості з вас?
Чи будете вивчати божественне письмо,
щоб зрозуміти, яка кара очікує грішників
на тому світі і у цьому?
Багато з вас, ідіотів,
продає своє первородство за тарілку холодної каші.
За збудження від крадіжки. Від насильства.
За бажання жити легко.
Я вас питаю, чи це варто того,
якщо ми маємо незаперечний доказ,
так, незаперечний доказ,
що пекло існує?
Я знаю!
Я знаю, друзі.
Мене проінформували
у видіннях,
що існує місце,
темніше за усі в'язниці,
гарячіше за полум'я вогню,
де душі
непокаянних злочинців як ви...
Не смійтеся!
Не смійтеся.
Я кажу, такі, як ви,
будете кричати
від нескінченної та нестерпної агонії.
Їх шкіра
гниє та відривається.
Вогонь
горить в шлунках!
Я знаю! Я знаю!
Я бачив тебе, 920537. Я бачив тебе!
Тихо! Гаразд, усі! Скінчимо співом гімну 258
з тюремного співника.
Трохи благоговіння, покидьки!
Співайте. Голосніше!
Голосніше!
Я нічому не вчився.
Я був в цьому пеклі, в цьому людському зоопарку вже два роки.
Мене били жорстокі охоронці,
та всюди кишіли злочинці та збоченці,
готові кинутися
на такого гарненького "мальчика", як ваш оповідач.
Я допомагав
священику з недільною службою.
То був "большой", жирний покидьок.
Але йому подобалося, що я, такий молодий хлопець,
цікавлюсь Біблією.
Рухайся!
Я читав про бичування та коронування з шипами.
Я навіть собі уявляв, як я допомагаю,
або навіть керую цим побиттям та розпинанням,
одягнений по найкращий римської моді.
Але друга частина книги мені не подобалася.
Вона була більше схожа на проповідь,
ніж на бій та секс у старому письмі.
Мені подобалися частини, де вони вбивають одне одного
а потім п'ють жидовське вино,
та сплять з прислугою їх жінок.
Цим я зачитувався.
"Спробуй не ставати такими, як погані люди.
Не бажай бути з ними,
бо їхні думки планують грабіжки,
а їхні уста сіють обман."
Якщо втратиш надію у важку хвилину,
сила тебе покине.
Добре, синку.
Отче?
- Я намагаюся, чи не так? - Так, синку.
- Намагаюся як можу, так? - Так.
Я ніколи ні в чому не провинився у в'язниці, чи не так, отче?
Не провинився, 655321. Ти був дуже напомічний.
Та показав щире бажання змінитися.
Отче.
Можу я вас запитати про особисте?
Зрозуміло, синку.
Тебе щось турбує, синку?
Не соромся говорити.
Пам'ятай,
я знаю,
які бажання можуть турбувати молоду людину,
позбавлену нагоди
бути з жінкою.
О, отче.
Я не про те, отче.
Я про ту нову річ, про котру всі говорять.
Про нове лікування,
яке вас швидко забере з в'язниці.
Та яке гарантує, що ви вже ніколи не повернетесь.
Де ти про це почув?
Хто про це говорить?
Люди про це говорять, отче.
Мабуть, два охоронці.
Та не можна не почути, про що вони говорять.
Потім хтось знайде стару газету у майстерні,
а там про це написано.
Можете мене послати до тієї програми?
Якщо добре розумію,
ти говориш
про Техніку Людовіко.
Я не знаю, як це зветься.
Знаю лише, що воно вас дістане на волю швидко
та гарантує, що вже не повернетесь.
Це ще не доказано, 655321.
Зараз це лише експеримент.
Це вже вживають, отче?
В цій в'язниці ще не вживалось.
Начальник дуже сумнівається в цьому.
Також я чув, що це дуже небезпечно.
Мені байдуже, що небезпечно.
Я хочу бути хорошим.
До кінця життя хочу
робити добро.
Питання в тому,
чи це лікування
насправді робить людину доброю.
Добро породжується в душі.
Добро -
це вибір.
А коли людина не може зробити вибір,
вона перестає бути людиною.
Я не розумію,
чому це так і навіщо.
Я лише хочу бути хорошим.
Будь терплячий, сину.
Вір в Бога.
Попроси Його, і він поможе тобі,
і поверне спокій в душу.
Амінь.
- Пане! - Всі на місці, сер!
Гаразд!
Всі на місці, сер!
В'язні, стояти!
Увага!
Хочу, щоб ви стали у дві шеренги
біля стіни, обличчям сюди.
Швидко!
Не балакати!
В'язні готові до перевірки, сер!
По скільки у камері?
По чотири, сер.
Створюєте натовп злочинців і що з того маєте?
Концентровану злочинність. Злочин поміж покарання.
Згоден, сер. Нам потрібна більша в'язниця. Більше грошей.
Жодного шансу.
Влада не може більше цікавитися
старими пенітенціарними теоріями.
Незабаром в'язниці можуть бути потрібні для політв'язнів.
Простих злочинців краще виправляти коригувальними методами.
Тобто, вбити злочинний рефлекс.
Повне застосування буде через рік.
Покарання для них ні чого не значить. Ви ж це бачите.
Вони насолоджуються своїм так званим покаранням.
- Маєте повну рацію, сер. - Закрий свого смердючого рота!
Хто це казав?
Я, сер.
Який злочин ти скоїв?
Випадково вбив людину, сер.
Жорстоко вбив жінку підчас грабіжки.
Чотирнадцять років, сер.
Чудово.
Він заповзятливий,
агресивний, гучний,
молодий, сміливий,
порочний.
- Він згодиться. - Гаразд.
Ще можемо навідатися до блоку "С".
Ні, ні, досить. Він ідеально підходить.
Хочу бачити його документацію.
Цей молодий нахабний хуліган
зміниться до невпізнання.
Дуже дякую за цю можливість, сер.
Сподіваймося, що скористаєшся нею.
- Йдемо до мого кабінету? - Дякую.
Зайдіть.
- Пане! 655321. Пане! - Дуже добре.
Вперед на смугу. Стій за нею.
Кажи своє ім'я та номер.
Александр ДеЛарж, сер. 655321, сер.
Гадаю, ти не знаєш, хто це був зранку?
Це був ніхто інший, як міністр внутрішніх справ.
Новий міністр.
Його називають новий віник.
Він розповсюджує свої сміхотворні ідеї.
Але накази треба виконувати.
Хоча я з ними незгоден, якщо чесно.
Я кажу: око за око.
Якщо тебе хтось вдарить, ти вдариш у відповідь, чи не так?
Чому тоді держава, яку дуже жорстоко б'ють брутальні хулігани,
не може вдарити у відповідь?
Новий погляд говорить "ні."
Новий погляд каже, щоб ми перетворювали поганих на хороших.
Що, як на мене, є дуже несправедливо.
- Сер... - Закрий рота, мерзотнику!
Тебе будуть виправляти.
Завтра підеш до пана Бродські.
Підеш звідси.
Тебе переведуть до медичного закладу Людовіко.
Вважають, що ти зможеш
залишити виправний заклад через два тижні.
Гадаю, це тебе задовольняє?
Відповідай на питання!
Так, сер. Дуже дякую.
Я дуже тут старався, сер.
Я дуже дякую всім, хто зі мною працював.
Підпиши тут, де помічено.
Не читай, підписуй!
Тут написано, що ти згоден, щоб твій вирок
був пом'якшений для передання під владу медичного закладу Людовіко.
Ще це.
Ще одна копія.
Наступного ранку мене відвезли
до медичного закладу Людовіко,
що за центром міста.
Мені було трохи сумно
прощатися зі старим сержантом,
як це буває завжди, коли прощаєтеся з тими, до кого звикли.
Гаразд, тримайте в'язня.
Доброго ранку, сер. Я головний охоронець Барнс.
Я привів в'язня 655321,
якого переведено з в'язниці Паркмур до закладу Людовіко, сер.
Доброго ранку. Так, ми вас очікуємо.
Я доктор Алкот.
Доктор Алкот. Дуже добре, сер.
- Ви готові прийняти в'язня? - Зрозуміло.
Підпишіть, будь ласка, ці документи, сер.
Тут, сер.
Ще тут.
І тут.
Дякую, сер.
Тримайте.
Ескорт, підійдіть сюди!
Стояти!
Вибачте, сер.
Це офіцер, який візьме в'язня?
Якщо дозволите дати пораду, не зводьте з нього очей.
Він був жорстоким покидьком і таким залишиться
всупереч його поведінці та читання Біблії.
Думаю, що ми впораємося. Проведіть хлопця до його кімнати.
Так, сер. Сюди, будь ласка.
- Доброго ранку, Чарлі. - Доброго ранку, докторе.
Доброго ранку, Алекс.
Мене звати доктор Бреном. Я помічниця доктора Бродські.
Доброго ранку, пані. Гарний сьогодні день.
Так, дуже гарний, сер.
Я це візьму?
- Як себе відчуваєш? - Добре.
Добре. За декілька хвилин побачиш доктора Бродські,
і почнемо лікування.
Тобі дуже пощастило, що тебе вибрали.
Сироватка 114
Я це розумію, і я дуже вдячний за це.
Тоді ми будемо друзі, чи не так?
Сподіваюсь, пані.
Навіщо тоді ліки? Хочете мене приспати?
Ні, в жодному разі.
- Тоді це вітаміни? - Щось таке.
Ти трохи недогодований.
Так що після кожної страви дамо тобі укол.
Повернись на бік.
Зніми штани наполовину.
Яке саме лікування це буде?
Це дуже просто.
Будемо тобі показувати деякі фільми.
Як в кінотеатрі?
На зразок такого.
Дуже добре. Люблю дивитись старі фільми.
І я дивився фільми.
Мене відвели
в кінотеатр, якого я ще ніколи не бачив.
Мене прив'язали до стільця,
а на голову насадили настрій,
з якого йшли дроти.
Потім мені насадили щось схоже на прищіпки на очі,
щоб я не зміг їх закрити, як не намагався.
Як на мене, це було трохи божевільно,
але я дозволив їм робити все, що завгодно.
Через два тижні я буду молодим хлопцем на волі,
але поки що я мушу багато чого стерпіти, брати мої.
Перший фільм - дуже добра, професійна, кінематографічна праця,
ніби зроблена в Голівуді.
Звук був чудовий.
Стогін та крик чути було дуже реалістично.
Можна було чути також дихання та стогін
хлопців, які його били.
А потім знаєте що?
Незабаром наш старий друг,
червоне вино,
однакове в усіх частинах тіла, ніби з однієї фірми,
почало текти.
Це було гарно.
Цікаво, що кольори справжнього світу
виглядають по-справжньому тільки тоді,
коли їх бачимо на екрані.
Весь час, коли я це дивився,
я розумів,
ще не дуже гарно себе відчуваю.
За це я міг подякувати добрій їжі та вітамінам.
Але я старався забути про це та зосередитися на наступному фільмі,
який розпочався з того, як молодій "дєвочке"
робили традиційне туди-сюди.
Спершу один "мальчик",
потім другий.
Потім ще один.
Коли почав шостий чи сьомий "мальчик",
який дивився, посміхаючись, а потім увійшов у неї,
мене почало серйозно нудити.
Але я не міг закрити очі.
І навіть коли я намагався відвернути зіниці,
я все одно не міг не дивитися
на те, що відбувалося на екрані.
Поставте мене.
Мене знудить.
Дайте мені щось, мене знудить!
Дуже швидко ліки примусили суб'єкт
відчувати параліч, як при смерті,
разом з глибоким відчуттям жаху та безпорадності.
- Я більше не можу. - Один з наших перших суб'єктів...
описував відчуття смерті.
Відчуття задушення чи утоплення.
Під час цього періоду ми з'ясували,
що у суб'єкта складаються найкращі асоціації
між його катастрофічним досвідом, середовищем
та насильством, яке він бачить перед собою.
Закрийте мене очі!
Доктор Бродські дуже задоволений тобою.
Ти відреагував дуже позитивно.
Завтра проведуть два сеанси, зранку та після обіду.
Хочете казати, що я буду дивитись двічі на день?
Наприкінці дня відчуватимеш себе погано.
Але ми повинні бути жорсткими з тобою. Тебе треба вилікувати.
- Це було жахливо. - Звичайно, це було жахливо.
Насильство дуже жахливе.
Саме цьому ти зараз вчишся.
Твоє тіло це вивчає.
Я лише не розумію, чому мені було так погано.
Раніше мені ніколи не було погано. Саме навпаки.
Коли я це бачив або робив, мені було дуже добре.
Тобі було сьогодні погано, тому що ти одужуєш.
Коли ми здорові, то на насильство реагуємо
страхом та нудотою.
Ти одужуєш, це все.
Завтра у цей час ти будеш ще здоровіший.
На другий день, браття,
я намагався як міг
зранку та після обіду грати в їхню гру
та сидіти, як "хороший" співпрацюючий "мальчик"
в катівському кріслі,
поки на екрані мені показували огидне ультранасильство,
але не з саундтреком, брати, цього разу це була музика.
Потім, при всьому болю та нудоті
я помітив, що це була за музика.
Це був Людвіг ван.
Дев'ята симфонія.
Ні!
Зупиніть! Прошу вас, будь ласка!
Це гріх!
Гріх?
Який гріх?
Оце!
Використовувати Людвіга вана для цього. Він нікому не нашкодив.
Бетховен лише писав музику.
Ти говориш про музику для фільму?
Так!
Ти чув Бетховена раніше?
Так!
Отже, любиш музику?
Так!
Не можна допомогти.
Мабуть, це елемент покарання.
Начальник буде задоволений.
Вибач, Алекс.
Це для твого блага.
Мусиш це ще хвилю стерпіти.
Але ж це несправедливо, що мені має бути погано,
коли чую чудового Людвіга вана.
Мусиш ризикнути, хлопче.
Ти сам вибрав.
Не треба продовжувати, сер.
Ви переконали мене, що все це ультранасильство та вбивства -
це погано, неймовірно погано!
Я навчився, сер.
Тепер я бачу те, чого ніколи не бачив.
Я вилікуваний. Слава Богу!
Ти ще не вилікуваний, хлопче.
Але, сер. Мадам!
Я бачу, що це погано!
Це погано тому, що це проти суспільства.
Тому що кожний має право на життя та бути щасливим,
щоб його не били і не різали!
Ні, ні, хлопче. Залиш це нам.
Але радій з цього приводу.
Менш, ніж за два тижні, ти будеш вільна людина.
Пані й панове,
на цьому етапі представляю вам самого суб'єкта.
Як ви всі бачите, він здоровий та добре годований.
Він прийшов сюди після того, як добре виспався та добре поснідав.
Він не є ні на наркотиках, ні під гіпнозом.
Завтра ми впевнено випустимо його у світ,
як ласкавого та пристойного парубка.
Що змінилося, пані й панове?
Держава засудила цього хлопця
на збиткове покарання два роки тому.
За два роки він не змінився.
Я казав: не змінився?
Не зовсім.
В'язниця навчила його фальшиво посміхатися, бути лицемірним.
Підлабузний, змащений, підлесливий хитрий погляд.
Іншими словами, навчила його тому,
що він робив довго до того.
Наша партія обіцяла повернути закон та порядок,
і зробити вулиці знову безпечними для миролюбних громадян.
Ця обіцянка стане реальністю.
Пані й панове, сьогодні - історична мить.
Проблема злочинного насильства незабаром буде в минулому.
Але достатньо слів.
Краще побачити, ніж почути.
Побачити зараз.
Дивіться.
Ми свої шиї виставили, пане міністре.
Я повністю довіряю Бродські.
Якщо опитування не помиляються, нам немає чого боятися.
Привіт, купа бруду.
Ти не любиш вмиваєшся, так,
судячи з огидного смороду?
Чому ти це кажеш? Я сьогодні був в душі.
Та він був в душі сьогодні.
- Хочеш казати, що я брешу? - Ні, брате.
Тоді думаєш, що я дуже дурний.
Навіщо ти це зробив, брате?
Я нічого поганого тобі не зробив.
Хочеш знати, навіщо я це зробив?
Бачиш,
я це роблю,
і це,
і це, тому що терпіти не можу таких огидних типів, як ти.
Якщо хочеш щось почати,
так починай. Починай! Прошу тебе!
- Починай! - Мене знудить.
Тебе знудить?
Мене знудить. Будь ласка, пусти мене.
Хочеш встати?
Так, зараз слухай мене.
Якщо хочеш встати,
мусиш щось для мене зробити.
Ось.
Бачиш?
Бачиш цю туфлю?
Я хочу, щоб ти її облизав.
Давай!
Лижи.
Брати мої, чи повірите,
що ваш друг та довго терплячий оповідач
висунув свій червоний язик на півтори милі,
щоб облизати брудну смердючу туфлю.
Ще!
Настала жахлива нудота,
яка замінила бойову радість
на відчуття смерті.
Ще.
Начисто.
Дуже дякую.
Цього достатньо.
Дуже дякую, пані й панове.
Дякую.
Дуже дякую.
Вона прийшла до мене
на світлі, ніби це було небесне світло.
У мене в голові пробігла думка,
що я її хочу тут на підлозі,
щоб зробити туди-сюди по-старому і дуже жорстко.
Але швидко, як постріл, прийшла нудота.
Ніби детектив, який спостерігав за рогом,
і прийшов мене заарештувати.
Досить.
Дуже дякую.
Дякую, люба.
Дуже дякую.
Не так вже й погано себе відчуваєш, чи не так?
Ні, сер. Відчуваю себе краще.
- Добре. - Все було гаразд, сер?
Я зробив добре?
Добре, хлопче. Дуже добре.
Бачите, пані й панове,
наш суб'єкт тепер спонукає на добро
тим, що його парадоксально спонукає на зло.
Бажання діяти жорстоко
супроводжується сильним відчуттям фізичного болю.
Щоб тому запобігти, суб'єкт змушений
діяти діаметрально навпаки.
Питання?
Вибір.
Хлопець немає жодного вибору, чи не так?
Корисливість.
Страх перед фізичним болем
веде його до цього жалюгідного самоприниження.
Його нещирість було добре видно.
Він перестав робити зло.
Але також перестав бути людиною, яка спроможна на моральний вибір.
Падре, це все тонкощі.
Нас не турбують мотиви чи висока етика.
Нас турбує лише зниження злочинності.
Та зменшення жахливого скупчення злочинців в наших в'язницях.
Він буде ваш справжній християнин,
готовий підставити другу щоку.
Готовий бути розп'ятий, ніж розп'ясти.
Йому буде погано, як тільки захоче вбити муху.
Виправлення.
Радість перед ангелами Бога.
Важливе те, що це працює!
Наступного дня ваш друг та принижений розповідач
був вільною людиною.
Жінка-кішка ВБИВЦЯ АЛЕКС НА СВОБОДІ
"ЛІКУВАННЯ ЗЛОЧИННОСТІ" ПОЛІТИКА ЗАКОНУ ТА ПОРЯДКУ
Вбивця на свободі: 'Наука має ліки'
Синку!
- Привіт, привіт, Па та Ма. - Алекс.
Мамо.
Як справи, люба? Радий тебе бачити.
- Тато. - Привіт, хлопче. Який сюрприз.
- Радий тебе бачити. - Тримаєшся в формі?
- Як справи? - Добре, добре.
Не лізу в халепу.
Ну...
Я повернувся!
Так.
Радий тебе бачити.
Чому ти нас не попередив?
Вибач, мамо, я хотів зробити сюрприз.
Це точно сюрприз. Спантелику збиває.
Ми лише прочитали в газеті.
Треба було нас попередити.
Не думай, що ми не раді тебе бачити і все таке...
Значить, вилікуваний, так?
Так, тато. Добре зі мною попрацювали.
Я повністю змінився.
Отже.
Стара добра квартира?
Так, так.
Тато.
Якийсь чужий хлопець сидить на дивані
та муляє бутерброд.
Це Джо. Він...
Він тут тепер живе.
Він наш квартирант.
Ось він хто.
Він знімає твою кімнату.
Як справи, Джо?
Затишна кімната?
Жодних скарг?
Я чув про тебе.
Я знаю, що ти зробив.
Розбив серця своїх бідних батьків.
Ось ти повернувся?
Повернувся, щоб знову зробити життя батьків жалюгідним?
Лише через мій труп.
Тому що вони дозволили мені бути для них сином,
- ...а не тільки квартирантом. - Джо. Джо!
Не треба битися, хлопці.
Прикрий рота, будь ласка.
Це огидно.
- З тобою все гаразд? - Тато.
Це через те лікування.
Це огидно. Після цього не хочеться їсти.
Залиш його, Джо. Це лікування.
Думаєш, що нам треба щось зробити?
Зробити тобі чаю, синку?
Що ви зробили з моїми речами?
Ну...
Це все
забрали, синку.
Поліція.
Новий закон
про компенсації жертвам.
А Бейсіл?
Де моя змія?
Ну...
Стався
нещасний випадок.
Він вмер.
Що зі мною буде?
Тобто,
він живе в моїй кімнаті.
Цього не можна заперечувати.
Це також мій дім.
Що пропонуєте, тато та мамо?
Треба уважно подумати, синку.
Ми не можемо викинути Джо.
Не можемо так.
Тобто...
Джо тут працює.
У нього контракт на два роки.
Ми з ним домовилися, чи не так, Джо?
Бачиш, синку.
Джо вже заплатив за наступний місяць,
отже ми не можемо йому казати,
щоб він пішов, чи не так?
Ні, але тут мова йде про набагато важливіші речі.
Я вас вважаю
за своїх батьків.
Це не було б гарно, якби я так просто вас залишив
на милість вашому молодому чудовиську,
котрий не був справжнім сином для вас.
Дивіться, він плаче.
Але це все лише його гра.
Нехай іде шукати кімнату десь в іншому місці.
Нехай навчиться зі своїх помилок та зрозуміє, що такий негідник,
як він, не заслуговує таких батьків.
Гаразд.
Розумію, як все тепер є.
Я страждав, і страждав,
і страждав.
Та всі хочуть, щоб я страждав далі.
Ти примусив страждати інших.
Так справедливо, щоб ти страждав за них.
Мені розповіли, що ти робив,
сидячи за цим столом.
Це був шок таке слухати.
Мені було погано з того.
Подивись, що ти зробив з матір'ю.
Все гаразд.
Гаразд.
Я йду.
Більше ви мене не побачите.
Піду своєю дорогою.
Дуже дякую. Нехай це залишиться на вашій совісті.
Не сприймай все так, синку.
Добре.
Не даси монетку, брате?
Дякую, брате.
Чорт!
Щоб тебе!
Матір Божа і всі святі на небі!
Я ніколи не забув твоє обличчя!
Я не забув жодного обличчя.
Залиш мене, брате. Я тебе ніколи не бачив!
Це та молода свинюка, яка мене мало не вбила.
Він та його друзі.
Вони били мене, штовхали, копали ногами.
Тримайте його!
Вони сміялися з моєї крові та стогону, собаки!
Раптом навколо мене було море брудних, смердючих старих,
які намагалися вбити вашого розповідача
своїми старими кулаками та кігтями.
Старість намагалася вбити молодість.
А я зовсім нічого не робив.
Краще бути побитим,
ніж відчувати жахливий біль та нудоту.
Гаразд, гаразд!
Стійте.
Стійте. Залиште бити державне майно, ви негідники!
Розійдіться! Ідіть!
Які у вас проблеми, сер?
О, ні.
Ось так-так.
Так, так, так.
Чи це не малий Алекс? Давно не бачились, друже.
Як справи?
Це неможливо. Я не вірю.
Докази старими очима.
Нічого не маєш в рукаві.
Жодної магії, малий Алекс.
Робота для двох, які зараз працюють
в поліції.
Ходімо, Алекс.
Пройдемось.
Годі, друзі.
Я щось не розумію.
Старі часи вже не повернути.
Мене було покарано за те, що я зробив.
- Покарано. - Я вилікуваний.
Вилікуваний, так. Так нам казали.
Інспектор нам це читав.
Казав, що це дуже добрий спосіб.
Але що це таке?
Це вони на мене напали.
Ви не з ними, це неможливо.
Ти не можеш, Дім.
Ми ж його колись били,
а він зараз хотів помститися. Пам'ятаєш, Дім?
Це було давно.
Я ті часи вже не пам'ятаю.
І не говори мені Дім.
Для тебе я "офіцер".
Але багато чого ще пам'ятаємо, Алекс.
А це для того, щоб ти залишався вилікуваним.
- Вже досить, друже. - Ще трошки. Ще штовхається.
Вилікуваний, кажеш?
Ще побачимося.
ДІМ
Куди мені було піти, якщо в мені немає ні дому, ні грошей?
Я плакав.
Дім, дім, дім.
Я хотів додому.
І я прийшов додому, браття,
в моєму стані, не розуміючи,
де я, і що я тут був раніше.
Хто це може бути?
Я подивлюсь.
Хто там?
Будь ласка.
Френк, думаю, цьому молодому чоловіку потрібна допомога.
Боже!
Що з тобою сталося, хлопче?
І чи повірите мені, мої брати,
що ваш вірний розповідач,
котрого тримали на руках як дитину,
відразу зрозумів, де він,
і чому "дім" на воротях здавався таким знайомим.
Але я знав, що я в безпеці.
Я знав, що він мене не пам'ятатиме.
Тому що в ті безтурботні часи
я і мої так звані друзяки
носили маски.
Поліція.
Огидна, страшна поліція.
Вони мене побили, сер.
Поліцейські мене побили, сер.
Я тебе знаю!
Хіба не твоя фотографія була в газетах?
Ти не бачив відео сьогодні зранку?
Хіба ти не жертва того страшного нового методу лікування?
Так, сер.
Це я. Я жертва, сер.
Тоді тебе послало сюди провидіння!
Тебе катували у в'язниці, а потім викинули, щоб тебе катувала поліція.
Моє серце з тобою. Ти не перший, хто прийшов сюди за допомогою.
Поліція любить викидати свої жертви у цьому селі.
Але це провидіння,
що ти, як і інша жертва, потрапив сюди.
Тобі холодно, ти тремтиш.
Джуліан,
зроби ванну для цього молодого чоловіка.
Зрозуміло, Френк.
Дуже дякую, сер.
Бог вас благослови, сер.
Він може бути найсильнішою зброєю проти того,
щоб уряд не повернувся до влади після виборів.
Уряд пишається тим,
як він розібрався з злочинністю за декілька місяців.
Беруть молодих бандюків до поліції,
пропонують заборонені методи допитування.
Ми це вже бачили в інших країнах.
Клин клином вибивають.
Не встигнемо оком моргнути, як в нас буде повний тоталітаризм.
Цей хлопець - живий свідок їхніх диявольських пропозицій.
Звичайні люди повинні знати, повинні бачити.
Традиції свободи треба захищати. Свобода понад усе.
Звичайним людям це байдуже. Вони продадуть свободу за спокій.
Тому ми повинні їх вести, сер, та підштовхнути.
Гаразд.
Дуже дякую, сер.
Буде тут.
Добрий вечір, сер.
Добрий вечір.
Дуже гарно з вашого боку, що залишили мені вечерю.
Тут нікого не було, так я почав.
Сподіваюсь, що це не проблема.
Звісно, ні.
Добра їжа?
Дуже смачно.
Спробуй вина.
Дякую.
На здоров'я.
За кращі часи.
- Не приєднаєтесь? - Ні.
Здоров'я мені не дозволяє.
Ні, дякую.
Шато з року 1960.
Сен-Естеф.
Медок. Дуже добра марка.
Дуже властивий
колір, сер.
Також добре пахне.
Дуже добре вино.
Так, будьмо.
Дуже освіжує, сер.
Я радий, що ти цінуєш добре вино.
Пий ще.
Дякую.
Моя жінка
робила все за мене, щоб я міг писати.
Ваша жінка? Вона кудись поїхала?
Ні, вона вмерла!
Дуже шкода це чути.
Її дуже жорстоко зґвалтували.
На нас напали якісь злісні хулігани
саме в цій кімнаті, де ми сидимо.
Мене покалічили, але її страждання було занадто нестерпним.
Лікар сказав, що це була пневмонія,
тому що це сталось пізніше під час епідемії.
Лікарі казали, що то була пневмонія, але я знаю, що то було.
Жертва нової доби. Бідна дівчинка.
А зараз ти.
Ще одна жертва сучасної доби.
Але тобі ще можна допомогти.
Я подзвонив друзям, поки ти був в ванні.
- Друзям, сер? - Так. Вони хочуть тобі допомогти.
- Допомогти мені? - Допомогти тобі.
- Хто вони? - Дуже важливі люди.
Вони зацікавились тобою.
Джуліан.
Це вони.
Не хочу вас більш турбувати, мені пора йти.
Ні, ні, хлопче. Жодної турботи.
Ось.
Дай ще тобі наллю.
- Привіт, Френк. - Добрий вечір, сер.
Френк.
Так це той молодий чоловік?
- Добридень, сер. - Привіт.
- Пані, дуже радий. - Добридень.
Вибачте, що прийшли так пізно,
але ми чули, що у вас проблеми.
От ми прийшли, щоб вам допомогти.
Ви дуже добрі. Дуже дякую.
Як я зрозумів,
у вас була дуже неприємна зустріч
з поліцією.
Можна так казати, сер.
Як себе зараз відчуваєте?
Набагато краще, дякую.
Зможете відповісти на декілька питань?
Добре, сер.
Як я казав, ми вже чули про вас.
Ми цікавимось вашою справою.
- Хочемо вам допомогти. - Дуже дякую, сер.
Почнемо?
Добре, сер.
В газетах писали,
що крім несприйняття
сексу чи насильства,
вас безповоротно навчили ненавидіти музику.
Ну, думаю, це не було в їх планах.
Бачите, пані,
я дуже люблю музику. Особливо, Бетховена.
Людвіга Ван Бетховена.
- Б-Е... - Розумію, дякую.
Сталось так, що підчас
якогось дуже поганого фільму про концентраційний табір,
у кадрі звучав Бетховен.
Отже, тепер у вас така сама реакція на музику,
як на секс чи насильство?
Ні, мадам. Не на всю музику. Лише на Дев'яту симфонію.
Маєте на увазі Дев'яту симфонію Бетховена?
Саме так. Я більш не можу її слухати.
Коли я її чую, у мене
з'являється таке дивне відчуття.
Тоді мені хочеться здохнути.
- Прошу пробачення. - Здохнути. Вмерти, пані.
Я хочу лише спокійно вмерти
без болю.
Зараз так себе відчуваєте?
Ні, зовсім не так.
Я постійно відчуваю себе
дуже погано.
Дуже кепсько.
Постійно хочете
вчинити самогубство?
Скажу так:
я відчуваю себе нещасним.
Не бачу свого майбутнього.
І, ніби, щосекунди чекаю, що щось дуже погане станеться зі мною.
Добра праця, Френк.
Джуліан, приведи машину, будь ласка.
Я прокинувся.
Біль та нудота напали на мене, як хижак.
Тоді я зрозумів, що це.
Музика лунала знизу.
Це був наш старий друг Людвіг ван
та його жахлива Дев'ята симфонія.
Пустіть мене!
Відкрийте двері!
Вимкніть це!
Припиніть!
Вимкніть це!
Будь ласка!
Вимкніть це!
Раптом я зрозумів, що мені треба зробити,
і те, що я хотів давно зробити.
Прикінчити себе.
Здохнути.
Полетіти навіки з цього скаженого, злого світу.
Мабуть, хвилинку поболить,
але потім сон.
Назавжди,
завжди.
Я стрибнув, друзі,
і боляче впав.
Але я не здох.
Якби я здох,
мене тут не було б, і я б вам не казав те, що кажу.
Я повернувся до життя після довгої чорної прогалини,
яка тривала мільйон років.
Він отямився, докторе.
Владу звинувачують у нелюдській реформі з боротьби з злочинністю
МІНІСТР ЗВИНУВАЧЕНИЙ У НЕЛЮДСЬКОМУ МЕТОДІ ЛІКУВАННЯ
'Вчені штовхнули Алекса до самогубства'
'ВЛАДА ВБИВЦЬ'
Лікарів звинувачують, поки Алекс одужує
БУРЯ НАВКОЛО ВИЛІКУВАНОГО ХЛОПЦЯ
Лікарі звинувачують вчених, які змінили природу Алекса
Спроба самогубства Алекса - це вина вчених
Міністр під атакою
Привіт, хлопче.
Привіт, синку.
Як ти?
Відчуваєш себе краще?
Що це,
мої Та та Ма?
З чого
ви вирішили,
що я хочу вас бачити?
Гаразд, мамо.
Він це не серйозно.
Про тебе знову писали в газетах.
Кажуть,
що тебе дуже скривдили.
Кажуть,
що влада
привела тебе
до самогубства.
Якщо над тим подумати,
мабуть, це й наша вина
якось.
Наш дім - твій дім,
в кінці-кінців, синку.
- Доброго ранку. - Доброго ранку, докторе.
- Доброго ранку. - Доброго ранку, пані.
- Як себе відчуваєш? - Добре.
Добре. Можу?
- Я доктор Тейлор. - Я раніше вас не бачив.
Я твій психіатр.
Психіатр! Мені потрібен психіатр?
Такі правила у лікарні.
Будемо говорити про моє сексуальне життя?
Ні. Я покажу тобі декілька слайдів,
а ти мені скажеш, що про них думаєш.
- Гаразд? - Добре.
Маєте щось про сни?
Щось маю.
- Знаєте, що сни означають? - Можливо.
Тебе щось турбує?
Ні, не турбує,
але мені сниться один жахливий сон.
Дуже огидний.
Ну,
коли я був весь розбитий
та напівпритомний,
він мені постійно снився.
Всі лікарі гралися з моєю головою.
Ніби в моєму мозку.
Мені цей сон сниться знову та знову.
Думаєте, що він щось означає?
Пацієнти с такими пораненнями, як у тебе, мають такі сни.
Це частина одужання.
А тепер до кожного слайду потрібна відповідь
від однієї людини на картинці.
Скажеш мені, що б казала ця особа.
- Гаразд? - Гаразд.
"Чи оперення не гарне?"
- Мені відповідати, що б казав інший? - Так.
"Чи оперення не гарне?"
Не думай дуже довго.
Кажи перше, що прийде в голову.
Капуста. Трусики.
В нього немає дзьобу.
Добре.
"Хлопчик, з яким ти завжди сварився, серйозно захворів."
Мій розум порожній.
І я розіб'ю тобі обличчя за твої "яблука".
Добре.
"Чого ти хочеш?"
Немає часу на туди-сюди, люба, я прийшов перевірити лічильник.
Добре.
"Ви продали мені поганий годинник. Я хочу повернути свої гроші."
Знаєте, що зробіть з цим годинником? Вставте собі в дупу!
Добре.
"Зроби з тим, що хочеш."
Яйця.
Я хочу
їх розбити.
Взяти їх
та кинути...
Чорт!
Гаразд. Це все, що потрібно.
З тобою все гаразд?
Сподіваюсь.
- Це все? - Так.
Мені сподобалося.
Це добре. Я рада.
Скільки я вгадав?
Це не такий тест.
Але, здається, що ти на правильному шляху до одужання.
- Коли я вийду звідси? - Не знаю, але вже не довго.
Я чекав.
Та, брати мої,
мені було краще,
коли я їв яйця та тости,
та смачні стейки.
А одного дня
мені сказали, що в мене буде особливий гість.
- Зачекайте за дверима, будь ласка. - Так, сер.
Шкода, що зміна мого розкладу вам не підходить.
Пацієнт вечеряє.
Це не проблема, міністре
- Добрий вечір, хлопче. - Привіт, друзяки.
Як справи?
Чудово, сер. Просто чудово.
Можу щось для вас зробити?
Не думаю, сер Леслі. Дякую.
Тоді я вас залишу. Сестро.
Здається, що для тебе виділили цілий поверх.
Так, сер.
Тут дуже самотньо,
коли я прокидаюсь з болем.
Ну, у всякому разі, приємно бачити, що йдеш на поправку.
Я на постійному зв'язку з лікарнею.
А зараз прийшов особисто
побачити, як у тебе справи.
Я пережив тортури прокляття, сер.
Тортури прокляття.
Так, я розумію, що ти мав дуже...
Давай допоможу.
Дякую, сер.
Хочу щиро сказати, що я з урядом
дуже шкодуємо про те, що сталося, хлопче.
Ми намагалися тобі допомогти.
Ми слухали рекомендації, які були, як з'ясувалося, неправильними.
Розслідування покаже, на кому буде відповідальність.
Ми хочемо, щоб ти вважав нас друзями.
Ми про тебе подбали.
У тебе найкраще лікування.
Ми ніколи не хотіли тобі зла.
Але є дехто, хто хотів, і хоче.
І я думаю, ти знаєш, хто це.
Деякі люди хотіли використати тебе для політичної мети.
Вони б раділи, якби ти помер,
а потім би вони могли звинувачувати у цьому владу.
Є ще одна людина,
письменник, який пише підривну літературу,
який прагне твоєї крові.
Він божеволіє від бажання увіткнути в тебе ножа.
Але зараз ти в безпеці від нього.
Ми його посадили.
Він дізнався, що ти колись дуже його скривдив.
Принаймні, він гадав, що ти його скривдив.
Він вбив собі в голову, що ти відповідальний
за смерть дуже близької для нього людини.
Він був загрозою.
Ми його посадили для його безпеки.
І для твоєї.
Де він зараз, сер?
Ми його сховали так, щоб тобі не нашкодив.
Бачиш, ми турбуємося про те, що в твоїх кращих інтересах.
Ми зацікавлені в тобі.
Коли вийдеш, ні про що не турбуйся. Ми про все подбаємо.
Добра робота за добру зарплатню.
Яка робота та за скільки?
В тебе буде цікава робота за зарплатню, яка тебе задовольнить.
Не тільки за роботу,
але й як компенсація за те, що ти, на твою думку, вистраждав,
але й тому, що допомагаєш нам.
Допомагаю вам, сер?
Ми завжди допомагаємо друзям, чи не так?
Це не таємниця, що цей уряд
втратив популярність через тебе, хлопче.
Дехто вважає, що в наступних виборах ми програємо.
Преса вирішила прийняти дуже несприятливу позицію
щодо того, що ми робимо.
Але громадська думка може змінитись.
А ти, Алекс...
Якщо можу тебе називати Алексом.
Зрозуміло, сер. Як вас називають вдома?
Мене звати Фредерік.
Як я казав, Алекс,
ти можеш бути вирішальним у тому, щоб змінити громадську думку.
Розумієш, Алекс?
Я зрозуміло говорю?
Як чистеньке озеро, Фред.
Як блакитне небо влітку.
Ти можеш на мене покластися, Фред.
Добре.
Добрий хлопець.
О, так. Я знаю, що ти любиш музику.
Я влаштував для тебе сюрприз.
Сюрприз?
Сподіваюсь, що тобі сподобається.
Як...
Як це сказати?
Як символ нашого порозуміння.
Порозуміння між двома друзями.
Я був вилікуваний.