Kétségkívül csak én maradtam a régi gárdából.
A nevem Jack Crabb,
és én vagyok a Little Bighorn-i csata egyetlen fehér túlélője.
A csata Custer tábornok utolsó nagy küzdelmeként ismert.
Nos, Mr Crabb,
engem inkább a síkság indiánjainak primitív életmódja érdekelne
a Custerről...
...szóló mendemondák helyett.
Mendemondák?
Hazugnak mer nevezni?
Nem, nem, csak...
Inkább az indiánok életmódja érdekel,
és nem - mondjuk úgy - a kalandok.
Ön szerint a Little Bighorn-i csata csak egy kaland volt?
Little Bighorn nem jellemző eset
a fehérek és indiánok közti összecsapásban, Mr Crabb.
Tudja, az indiánok elleni genocídum...
- A micsoda? - Genocídum.
A jelentése...
...népirtás.
Egy teljes nép elpusztítása.
Gyakorlatilag ezt tettük az indiánokkal.
De, természetesen nem várhatom, hogy egy régi indiánölő, mint ön,
egyetértsen velem.
- Kapcsolja be azt az izét. - Tessék?
Kapcsolja be azt az izét, és fogja be a száját.
Üljön ott, és tanuljon valamit.
Én tudom, milyen volt valójában
George Armstrong Custer,
és azt is, hogy milyenek voltak igazán az indiánok.
111 éve,
amikor tízéves voltam,
a családomat a Nagy-síkságon való átkelés közben
kiirtotta
egy csapat vad indián.
Mindenkit megöltek vagy elhurcoltak azok a gyilkos gazok,
csak engem, és nővéremet, Caroline-t nem.
Viszlát a mennyországban, Jack.
Isten veled, Caroline.
Akkor még nem tudtuk megkülönböztetni,
de egy csapat pauni támadott meg bennünket.
A paunikat többé soha nem kedveltem.
De ez nem pauni volt, hanem egy csejenn harcos.
Később jól megismertem.
A neve Megjelenő Árnyék volt.
Amikor az ember először lát indián tábort,
azt gondolja: "A szemetet már látom. De hol a tábor?"
Elvitt minket a főnökhöz.
Az ő neve Öreg Sátorbőrök volt, később ő lett a nagyapám.
Mit akarnak, Caroline?
Világos, mint a nap, Jack.
Mit?
Engem.
Ahogy illik, Öreg Sátorbőrök pipázott
a legidősebb férfi túlélőnkkel.
Nem tudták, hogy nő vagyok.
Ez megmagyarázza, miért nem erőszakoltak meg azonnal.
Szerintem nem fognak zaklatni téged.
Nincs olyan szerencsém, Jack.
Ma este biztos elkapnak.
Szegény Caroline-nak sosem volt szerencséje a férfiakkal.
Gondolom, úgy vélte, együtt nincs esélyünk,
és később küld majd mentőcsapatot.
A következő reggelen egyedül találtam magam az indián táborban.
De a csejennek, akik magukat Emberi Lényeknek nevezik,
nem akartak bántani.
Tisztelt vendég voltam, és ínyencséggel kínáltak: főtt kutyával.
És a kutya nem is rossz. Zsíros ugyan,
de meglepné, milyen finom tud lenni,
főleg, ha az ember majd' éhen hal.
Az Emberi Lények befogadtak maguk közé.
Megjelenő Árnyék megtanított íjjal lőni,
és közel lopakodni a vadhoz.
Napon Vörösre Égő megmutatta, hogy védjem a bőröm a napsugarak ellen.
Kevéssé ismert tény, hogy néhány indián,
mint Vörösre Égő, szintén leég a napon.
De igazi mentorom fogadott nagyapám, Öreg Sátorbőrök volt.
Ő tanított a nyomolvasásra, a csejenn nyelvre és sok másra.
Egy fiúnak ez maga volt a paradicsom.
De én nemcsak indiánosdit játszottam, indián voltam.
Csak egy dolog zavart:
koromhoz képest kicsi voltam. Valójában majdnem törpe.
A paunik ellopták hét lovunkat. Elmegy egy csapat harcos.
De te nem jössz. Kicsi vagy, és gyenge, mint egy lány.
Fuss el, vagy belédrúgok.
Az indiánok nem hallottak még az öklözésről, meghökkentek.
Ezt hogy csináltad?
Sajnálom, Fiatalabb Medve. Nem akartalak bántani.
Az indiánok szerint ne sajnáld a megvert ellenséget,
hacsak a teste legyőzése mellett a lelkét is nem akarod.
Megszereztem első nagy ellenségemet.
Élt valaha egy Emberi Lény, aki nagyon kicsi volt.
De elnyerte magának a Kis Ember nevet.
Hallottál róla?
Nem, nagyapa.
Hadiösvényre lépett a paunik ellen.
De a paunik sokan voltak.
Az Emberi Lények egyenként elfogytak.
Kis Ember nagyon bátor volt.
A paunik rákiáltottak:
"Ha abbahagyod a harcot, megkíméljük az életed."
De Kis Ember azt válaszolta: "Szép nap ez a halálra."
Végül levágták a fejét,
de ő fej nélkül is tovább harcolt.
Szélvészként vágtázott a paunik között,
és amikor a fejét egy dárdára szúrták,
az belekezdett a csatakiáltásba.
A paunik nem bírták tovább,
és elfutottak.
Amikor visszanéztek, látták, ahogy Kis Ember teste
lefekszik a barátai közé.
Kis Ember kicsi volt,
de a bátorsága nagy.
Az Emberi Lények nem erőltetik, hogy a fiú harcoljon,
ha lélekben nem alkalmas rá. És Kicsi Ló nem volt az.
Ha az asszonyokkal akart maradni,
az Emberi Lények nem bánták.
Itt hagyjuk a lovakat. Ti ketten őrizzétek őket.
Nem! Én nem akarom. Veletek akarok menni a pauni táborba.
Te... Te nem is vagy Emberi Lény.
Fehér vagy.
Nem hitt a szemének.
Fiatalabb Medve a legnagyobb sértést akarta a fejemhez vágni.
Kis Fehér Ember...
...szegény, bolond pauni.
Átvertél. Akarsz enni?
A paunik mindig benyaltak a fehéreknek.
Kis Fehér Ember nem haragszik?
Látod? Pauni barát.
Elintézi rossz indiánt Kis Fehér Embernek.
Mindig sajnáltam azt a szegény paunit.
Nem akartam megölni.
Csak elterelni a figyelmét.
Ezzel végleg ellenségemmé tettem Fiatalabb Medvét.
Neked adom ezeket a lovakat, de... az életemmel is tartozom.
Élete megmentése volt a végső sértés.
Ez a fiú többé nem fiú.
Harcos lett. A teste kicsi, de bátorsága nagy.
Legyen a neve Kis Nagy Ember.
Nem értem. Miért ölik meg a nőket és gyerekeket?
Mert ők idegenek.
Úgy tűnik, nem tudják, hol van a világ közepe.
Harcolnunk kell a gyávák ellen, meg kell leckéztetnünk őket.
Fiam, most először szállsz szembe a fehérekkel, mint ellenséggel.
Nem tudom, emlékszel-e még az időkre, mielőtt Emberi Lény lettél,
és oly drága fiam számomra,
mint akiket Bölényt Dagonyázó Nő szült nekem,
de inkább nem beszélek arról a szörnyű időről.
Csak azt akarom mondani,
hogy ha szerinted helytelen harcolni a fehér lények ellen,
kimaradhatsz a harcból.
Senki sem hibáztatna érte.
Nagyapa, szerintem szép nap ez a halálra.
Örvendezik a szívem.
Sajnos Öreg Sátorbőrök fehérek elleni harca
szánalmas volt.
Nem mintha a csejennek gyávák lettek volna.
Az Emberi Lényeknél nem akadt bátrabb harcos a föld kerekén.
De Öreg Sátorbőrök másképp képzelte el a háborút, mint a fehérek.
A csapatunk felénél nem volt fegyver.
"Elégtételt vettek", kis botokkal verték az ellenséget.
Hogy megszégyenítsék. Így szokták az Emberi Lények
móresre tanítani a gyávákat, és nyerni.
Árnyék!
Karabélyokkal nyilak ellen.
Sosem értettem, hogy lehettek büszkék a fehérek a győzelmeikre
ilyen esélyek mellett.
Isten óvja George Washingtont!
A szavak önként buggyantak elő ajkaimról.
Isten óvja anyámat!
Te ostoba gyilkos!
El kell vágnom a torkod, hogy felfogd, fehér vagyok?
- Fehér? - Naná, hogy fehér.
Nem mondtam, hogy: "lsten óvja Washingtont és anyámat"?
Melyik indián mondana ilyen hülyeséget?
Add ide, hadd töröljem le a festéket.
A katonák magukkal vittek, és átadtak
a nagytiszteletű Silas Pendrake-nek,
hogy keresztényi neveltetésben részesítsen.
- Tudsz fogatot hajtani, fiam? - lgen, uram. Tudok.
Hazug vagy, fiam.
Ha az indiánok neveltek, hogy tanultál meg fogatot hajtani?
Ki kell vernünk belőled a hazudozást.
Drága Jack.
Isten hozott új otthonodban.
Vége a gyötrelmeidnek,
itt keresztényi szeretet vesz körül téged.
Nos, fiam, képtelen vagy a társalgásra?
- Örülök, hogy megismerhettem a lányát. - A feleségemmel beszélsz.
Szegény fiú. Szegény drágám.
Gondolj csak a szenvedés és nélkülözés nehéz éveire,
azok között a vadak között.
A fiú nélkülözése lelki volt, drágám, nem testi.
Az indiánok nem ismerik lstent, az erkölcsöket.
Emberevők, bujálkodnak, házasságtörők, nőgyűlölők,
és állandóan a gonosz talpnyalóival közösködnek.
A mi feladatunk... keresztényi kötelességünk
- kiverni belőle a gonoszt. - Verni szegényt?
- Csak a holtestemen át. - Szerettem volna megcsókolni.
Nem szó szerint értettem.
Szimbolikusan értettem a verést.
Szegény fiú. Még csak nem is fürdött.
- Ételszagot érzek. - Megfürdetem szegényt.
Itt a vacsora ideje.
Keresztényi kötelességem azonnal, alaposan megfürdetni.
- Vetkőzz le. - Vetkőzzek?
- lgen. - Teljesen?
Teljesen. De majd elfordulok a kellő pillanatban.
Hozzuk a kévét
Jövünk nagy örömmel
Hozzuk a kévét
Életem legjobb fürdése volt.
Összegyűlünk a folyónál?
A gyönyörű, gyönyörű folyónál?
Ugye megérted, drága Jack,
hogy a nagytiszteletű nem mindenben téved?
Mi? Izé, tessék, asszonyom?
Igen, Jézus a te megváltód.
- Ugye, ezt tudod? - Ó, persze. Igen, Mrs Pendrake.
Jézusra gondolsz, Jack?
Igen, a... Igen, igen, asszonyom.
- Ne lódíts nekem. - Ó, nem.
Szeretem Jézust, Mózest, meg mindegyiket.
Azért az nem mindegy ám.
Mózes héber volt,
de Jézus nem zsidó, akárcsak mi.
Még nem végeztél a fürdetésével?
Vallásos útbaigazítást adok a fiúnak.
Enni akarok.
Szerintem elég nagy már ez a gyerek.
Jól van, drágám. Most állj fel, hogy megszáríthassalak.
Természetesen én elfordulok.
Most szállj ki a kádból.
Ami azt illeti, tényleg jóvágású vagy, Jack.
Alacsony, de... csinos.
Tudtad ezt?
- Nem, asszonyom. - Nos, az vagy.
Eggyel több ok, hogy vallásos oktatásban részesülj.
A lányok majd biztos szemet vetnek rád.
- És, Jack... - lgen?
Az az út az őrületé.
Milyen út, asszonyom?
Majd megérted, ha idősebb leszel.
Az a lényeg, drága fiam, hogy ellenálljunk a kísértésnek.
A tisztaság maga a díj.
Drága Jack...
Isten hozott új otthonodban.
Most öltözz fel...
...és gyere vacsorázni.
Iskolába mentem, és megtanultam írni, olvasni meg számolni.
Eleinte furcsa volt,
de Mrs Pendrake tanított, és gyorsan haladtam.
De volt valami, amiről semmit sem tudtam,
s azt a valamit bűnnek hívták.
A pokol kapujában kaptalak el!
Fiam, az lsten karja sújtson le az emberi testre.
Megéri, drága Jack.
Milliószor is megéri tisztának és jónak lenni,
és a tisztaság ösvényeit járni.
Nincs ahhoz fogható boldogság.
Hiszel nekem, Jack? Hiszel nekem?
De még mennyire, asszonyom.
Ó dicsőség...
Így kezdődött a vallásos korszakom.
Remekül énekeltem, és nem vétkeztem.
Megváltottak.
Megkeresztellek téged az Atya, a Fiú és a Szentlélek nevében.
Ó, Uram. Nézz le a szegény fiúra, ki a pogányok közt élt,
és tisztítsd meg őt az ő hitetlen romlottságuktól,
és tedd újra fehérré, akár a hó.
Hadd szülessen újjá, és tisztuljon meg a te nevedben.
Megkeresztellek az Atya, a Fiú és a Szentlélek nevében.
Ámen.
Mrs Pendrake igazat mondott a kísértésről.
Semmi közöm sem volt a ledér nőkhöz.
Meséltem neki a kísértés feletti győzelmemről,
és ennek ünnepére egy órán át olvastuk a Bibliát.
Ahogy múlt az idő, egyre jobban beleszerettem Mrs Pendrake-be...
...persze lelkileg.
Elmegyek bevásárolni.
Mostanság nincs valami jól a fiú, miért nem viszed el levegőzni?
- Untatná őt a bevásárlás. - Nem, dehogy, asszonyom.
Jól van. Gyere velem, Jack.
Jó reggelt, Mr Kane.
Ő Jack, a fogadott fiam.
Mivel szolgálhatok, asszonyom?
Lássuk csak.
Egy szasszafrász flipet kérek.
És te, öcskös?
Ó. Igen, ugyanazt kérem.
Az enyémet hagyja. Be kellene vásárolnom.
Téged szörnyen untatna, Jack. Maradj itt, és egyél süteményt.
- Majd én vigyázok rá, Mrs Pendrake. - Köszönöm szépen, Mr Kane.
A cukrászda nem akármi volt.
Főleg az elefántfej csap.
Játszadoztam vele, és jól szórakoztam.
Aztán egyszerre szörnyű érzésem támadt.
Hová tűnt az a fickó?
Ne.
Ne. Nem, ne.
Ó, igen. Nem, ne...
Kérlek, igen. Nem, ne.
Pogány bestia.
Segítség!
Te ördög. Te mocskos, piszkos ördög.
Pogány.
Ne, ne... igen, igen, igen.
Ne. Segítség, segítség! Meghalok.
Ördögnek nevezte a férfit, segítségért nyöszörgött,
de nekem nem úgy tűnt, mintha akarná, hogy megmentsék.
Ezzel véget ért a vallásos korszakom.
104 éve nem énekeltem egyházi éneket.
Némi éhkopp után csatlakoztam egy szélhámoshoz,
bizonyos Allardyce T Meriweatherhez.
Mrs Pendrake után üdítő volt az őszintesége.
Küldetésem, hogy átadjam önöknek...
Meriweather volt az egyik legokosabb ember, akit ismertem,
de szokása volt elveszteni egy-egy testrészét.
Mikor megismertem, a bal keze és bal füle már oda volt.
Talán láthatunk csodát, én már tanúja voltam.
Ezen elixír hatása bebizonyosodott...
Járok!
Meriweatherrel töltött éveim alatt
elvesztette egyik szemét egy ötödik ászból kifolyólag,
amely pókerezés közben kiesett az ingujjából.
De én nem kárhoztattam. A vérében volt a csalás,
még ha emiatt fokozatosan le is farigcsáltak belőle.
Fejlődsz. Csak mintha nem tudnál megszabadulni az őszinteségedtől.
Az az indián tett tönkre: Öreg Tipi.
- Öreg Sátorbőrökre céloz? - Elhitette veled, hogy
a világegyetemben van erkölcsi rend. Hát nincs.
Azok a csillagok üresen csillognak, fiam,
és a kétlábú lények hasztalan tervezgetnek és ábrándoznak alattuk.
Hasztalan, Jack.
- Ön is hall valamit? - ldehallgass!
Az emberek mindent elhisznek, minél bizarrabb, annál jobb.
A bálnák franciául beszélnek a tenger fenekén.
Arábia ménjeinek ezüst szárnya van.
A pigmeusok elefántokkal párzanak Afrikában.
Ezeket a történeteket mind eladtam.
Hát, talán mind bolondok vagyunk, és semmi sem számít.
Ha Allardyce Meriweatherrel maradsz, selyemben jársz majd.
Nem tudom, hogy abban akarok-e járni.
Drága fiam, mi mást is viselhetne az, akinek lelke van?
Tollat, és szurkot, gondolom.
Jól van. Üljetek le ott.
Ne mozduljatok, ha nem akarjátok, hogy kilyukasszam a májatokat.
Hadd kérdezzem meg, mi hozott ki ide a vadonba ilyen kései órán?
- Ők azok? - lgen.
Ezt a fiatalt már láttam valahol.
- Még sosem jártam errefelé. - lsmerősnek tűnsz.
Mi van ebben? Lúg?
Nem várhatja, hogy eláruljam a receptjét.
Uram, kérem. Értékes gyógyszert pazarol el.
Hét ember félholtan fetreng tőle. Mi van benne?
Semmi ártalmas, biztosíthatom.
- Mi? - Főleg víz.
Whiskey, egy ki bors, szegfűszeg olaj,
gyömbér...
- Az micsoda? - Mi micsoda?
Ja, az. Egy tucat kígyófej, hogy ereje legyen.
Jól van, fiúk.
Csak elfogtak, Jack, nem nagy ügy.
Az élet kockázattal jár.
- Bármikor megruházhatnak. - Megruházni?
Engem nem megruháztak, szurokba és tollba forgattak.
Jól van, fiúk. Szerintem eleget lovagoltunk.
Tudom, hogy láttalak már valahol.
Mi a neved, fiam?
- Jack Crabb. - Magasságos ég!
Szurokba és tollba forgattam a saját öcsémet!
Ez csodálatos, Jack.
Tőlem megkaphatsz valamit, amid eddig nem volt meg,
és ami nekem sem volt meg eddig...
...igazi... családi életet.
Ja.
Visszatértél a családi kebelre, Jack.
Jó, most te.
Én semmit sem tudok a revolverekről.
Sosem volt lőfegyverem.
Te jó ég! Hát hogy neveltek téged azok az indiánok?
Sosem volt revolvered? Hisz' anélkül nem férfi a férfi.
- Légy kígyószemű! - Hogy mi?
Így.
Jól van.
Most...
Lődd szét azt az üveget, mielőtt megérintenéd a fegyvert.
Hogy lőhetném szét, mielőtt megérinteném a fegyvert?
Koncentrálj. Próbáld meg.
Hűha! Igen.
Caroline-nak igaza volt.
Lehet egy revolverrel lőni, még mielőtt megérintenénk.
Persze villámgyors reflexek
és rengeteg koncentrálás kell hozzá.
Dobj fel hármat.
- Még Hickok sem talál el hármat. - Dobj fel hármat.
Született revolverhős.
És így kezdődött a revolverhős korszakom.
Zavarsz engem.
Nem láttam. Bocsánat.
Ostobaság tőlem ennyi helyet elfoglalni.
- Egy üdítőt kérek. - lgen, uram. Máris.
Az Üdítős Kölyök, az volt a nevem.
Üdítőt akar.
- Valami baj van vele, idegen? - Nem, barátom.
Sőt, csodálom a stílusodat.
Megkérdezhetem, kihez van szerencsém?
Wild Bill Hickok vagyok.
Hát én, izé...
- Örvendek a szerencsének. - Részemről a szerencse, barátom.
Hozd ide az üdítődet, s foglalj helyet mellettem.
Eltalálok három levegőbe dobott üveget.
Az nem semmi.
Hány embert ö...
...lőtt le eddig?
Nem emlékszem pontosan. És te?
Ó, nagyjából...
...két tucatot.
- Ez igaz? - Nem, egyáltalán nem volt igaz.
Revolverhős koromban pocsékul hazudoztam.
Nem gondoltam volna, hogy annyit.
Sértődés ne essék, de nincs gyilkos pillantás a szemedben.
Mint annak a héjának ott.
Neki? Az csak egy részeg.
Mitől fél annyira?
Hogy lelőnek.
Fullom van! Fullom... van.
Most belőlem is előhozta.
Bocsánat.
Tartsd az erődöt, öreg pajtás, míg hozok még egy üveggel.
Ismered őt, Bill?
Sose láttam még őt.
Mr Hickok, az az ember tényleg meghalt.
A tüdejét és a szívét is átlőttem.
Eladni a revolverhős ruhádat?
Eladni a fegyvered?
- Hát, sajnálom, Caroline. - Nincs haszontalanabb dolog
a revolverhősnél, aki nem mer emberre lőni.
Férfiak!
És a családi kebel elment.
Miután sikertelenül próbálkoztam a vallással, kuruzslással
és revolverekkel, betársultam egy becsületes üzletbe,
és elvettem Olgát, egy svéd lányt, aki egy kukkot sem beszélt angolul.
Örökítsük meg a pillanatot.
Igen.
Olga, átvigyelek a küszöbön?
Ja?
- Ez a szokás. - Ja?
Most még nem nagy szám, Olga, de a társammal nagy terveink vannak.
Szabad vállalkozás, becsületes munka.
Ja. Ja.
Nem értem ezt a számlát. Mintha kétszer fizetnék.
Ja, azok a számlák.
Könyvelési hiba lesz. Jack Applebound nem tenne ilyet velem.
Jack, elég legyen számlákból. Gyere pihenni.
Biztos tévedtem valahol.
Jack, pihenni, tested. Neked kelleni.
Igen.
Talán igen.
Pihen.
Olga. Olga, ugyan. Majd megleszünk valahogy.
Egy apróság az üzlettársamról: közönséges tolvaj volt.
MA ÁRVERÉS
... 25 cent ezért a nagyszerű hangszerért.
Nézzék ezt a gyönyörű hangszert. Ki veszi meg?
- Micsoda szánalmas jelenet. - lgen, uram.
Egy család, melyet koldusbotra jutatott a balszerencse.
Szerintem megható.
Sosem felejtem el,
hogy láttam először George Armstrong Custert
Tönkrementünk! Oda mindenünk. Tönkrementünk!
Ért-e valami máshoz is?
Hát, tábornok... Nem igazán.
Fogadja el a tanácsom. Menjen nyugatra.
Nyugatra?
- A nejem fél az indiánoktól. - Nincs mitől félniük.
Erre szavamat adom.
Olga! Olga!
- Üsd meg! Üsd meg! - Bocsánat, testvér.
Asszem, meglógunk előlük.
- Engedjen engem. Van fegyverem. - Viselkedjünk civilizáltan.
"És lőn a csapás után szóla az Úr..."
Fogd a gyeplőt! Fogd a gyeplőt!
- Add ide! Ide azzal a puskával. - Nem, ez az enyém!
Vissza.
Én majd megvédem.
Olga!
Bejártam három államot,
négyzetmérföldek százait Olgát keresve, de mindhiába.
- Hé, Crabb. - Whiskyt, whiskyt...
Egy korty whiskyért a feleségüket is neked adják.
Megspórolhatod a keresését.
Mindenütt kerestem a feleségem, de nem találtam meg őt.
Végül mélyebben be kellett hatolnom a csejennek földjére.
Nem gondoltam, hogy veszélyes lenne,
mivel beszéltem a nyelvüket, s valaha én is Emberi Lény voltam.
- Öld meg. - Én nem loptam, testvérem.
Miért szólítasz a testvérednek?
Én nem vagyok a testvéred. Én Emberi Lény vagyok.
Azt akarod mondani, még sosem hallottál a Kis Nagy Emberről?
Kis Nagy Ember a testvérem volt,
de te nem vagy ő.
Ő meghalt, miután sok kékkabátost megölt.
Láttad a holtestét?
Nem, fecskévé változott, és elrepült.
- Öljük meg. - Árnyék! Téged meglőttek.
Én tettelek a lóra. Megmentettelek.
Piszok az Orron, megvan még a ló, amit tőlem kapál?
Nincs. A paunik ellopták, amikor az Öreg Nő Alfelénél táboroztunk
öt téllel ezelőtt.
Itt tényleg van valami, amit nem értek.
Fájdalom van a két fülem között.
Fiam, örvendezik a szívem, mert láthatlak téged.
Ülj ide, mellém.
Nagyapám, ezt neked hoztam.
Ez a régi kalapom,
csak megpuhult és megvastagodott?
Nem, nagyapa, ez egy másik.
Szívjuk el a pipát érkezted örömére.
Láttalak álmomban.
Egy patakból ittál, amely egy állat hosszú orrából eredt.
Nem ismertem fel az állatot.
Az orra mellett két agyar nőtt,
és az orrából folyó víz forrongott a levegőtől.
Ezt nem tudom megmagyarázni,
de a cukrászda elefántfejű csapjáról beszélt.
Nem ez volt az egyetlen alkalom, amikor az öreg álma valóra vált.
Fiam, ne haragudj Vörösre Égőre, Árnyékra és a többiekre.
Sok rossz tapasztalatot szereztek a fehérekről a múlt évben.
Gondolkodtam, beszéltem, pipáztam a dologról,
és a döntésem...
Kis Nagy Ember hazatért.
Nem akármilyen hazatérés volt.
Kis Nagy Ember.
Kicsi Ló volt az, a fiú, aki nem akart a paunikkal harcolni.
Nem emlékszel rám?
Ez bántja a szívemet.
Azt hiszem, sírni fogok.
Heemaneh lett belőle, aminek nincs angol megfelelője.
És jól csinálta, amit csinált.
Az Emberi Lények nagyra tartották.
- Szervusz, Fiatalabb Medve. - Viszlát.
Őt sértettem halálra azzal, hogy megmentettem az életét.
A vadászutadon fogtad a nyulakat?
Nem.
Akkor ne add őket Bölényt Dagonyázó Nőnek.
Tudja, Fiatalabb Medvéből fordított lett,
a csejenn harcosok legveszedelmesebbike,
mert életmódjuk félőrültté teszi őket.
A csatán kívül a fordított mindent fordítva csinál.
Fordítva köszön, "igen" helyett "nemet" mond,
az ösvény helyett a bozótban jár,
sárral mosakszik, és vízzel szárítkozik.
Azt hittem, meghaltál.
Miért jöttél vissza, ha senkinek sem kellesz?
Nem szabad így beszélned Kis Nagy Emberrel. Adósa vagy az életeddel.
Örülök, hogy kimondtam. Üdv.
Ez azt jelentette, sajnálta, hogy kimondta, viszontlátásra.
De az a harcos nem sajnálta. Még mindig gyűlölt.
Nagyapám, van egy fehér feleségem.
Tényleg?
Ez érdekes.
Főz, és szorgalmas?
Ó, igen, nagyapa.
Ez meglep.
Örömteli odaadással reagál, ha meghágod?
Bizony ám, nagyapa.
Ez még jobban meglep.
Az egyiket én is kipróbáltam egyszer,
de semmilyen öröm jelét nem mutatta.
Hát, nagyapa, nem minden fehér őrült.
Ezt örömmel hallom, fiam.
- Azt hittem, mind az. - Ó, nem.
Ismerek egyet, aki ugyanolyan bátor, mint Bármely Emberi Lény.
Szeretnék találkozni és pipázni ezzel az emberrel.
Hogy hívják?
Custer tábornoknak.
Custer tábornok.
- Mit jelent a neve, fiam? - lzé, azt jelenti...
-..."hosszú haj". - Jó név. Hogy szerezte?
Akkor nyerte, amikor a fehérek a feketék szabadságáért harcoltak.
Ó, igen.
A fekete fehérek.
Hallottam róluk.
Azt mondják, egy fekete fehér egyszer Emberi Lény lett.
De többnyire furcsa teremtmények.
Nem olyan rondák ugyan, mint a fehérek,
de ugyanolyan őrültek.
Ne aggódj, fiam. Visszatérsz az Emberi Lényekhez.
Tegnap éjjel megálmodtam.
Láttalak a felségeiddel,
amint egyiktől a másikhoz másztál a sátradban.
- Feleségek? - Ó, igen. Három vagy négy.
Sötét volt, és bölénybőrök alatt feküdtek.
De remek közösülés volt, fiam.
De az Emberi Lényeknek csak egy feleségük van.
Hogy lehet nekem három-négy?
Nem tudom. És ez aggaszt.
Biztos voltam benne, hogy sosem látom újra.
Uram! Gondolom, nyomkeresőként találom meg legkönnyebben a nejemet.
Elfogták, mikor az ön tanácsa nyomán nyugatra mentünk.
Tanácsom? Lehetetlen. Még sosem láttam önt.
Biztos nem emlékszik rám.
És ön egyáltalán nem úgy néz ki, mint egy nyomkereső.
Egy nyomkeresőnek van megjelenése. Mint Kit Carsonnak.
De önnek nincs. Ön úgy néz ki...
-...mint egy öszvérhajcsár. - Nem értek az öszvérekhez.
Én egy pillantásból megmondom az emberek foglalkozását.
Figyelje meg a görbe lábát, erős karját.
Ez az ember éveket töltött öszvérekkel.
- Nem így van? - Hát, én...
Igen, uram.
- Vegyék fel az öszvérhajcsárt. - lgenis.
Ide! Gyere!
Én nem akarnám vissza a nejem az indiánoktól.
A legjobb golyót ereszteni a fejébe.
Ezzel nem értek egyet, és én vissza akarom a nejem.
Nos, az egyik pauni szerint a férgek egy csoportja
a folyó mentén táboroz.
Reggel indulunk!
Van köztük fehér nő?
Azt javaslom, állj bosszút a nyamvad bakokon.
Jó. Kíméljétek a nőket és gyerekeket, ha lehet.
Rajta.
Hé! Ne!
Hé!
Azt mondta, kíméljék a nőket és gyerekeket!
Ereszd el a karabélyom.
Te mocskos szemét!
Gazember!
Megöllek.
Elég elkeserítő volt.
Ha nem az indiánok akartak megölni fehérségem miatt,
a fehérek akartak az indiánságom miatt.
Undorító volt. A paunik és fehér katonák válogatás nélkül öltek.
Árnyék! Testvérem, beszéljük meg!
Árnyék...
Csak őt intéztem el. Téged inkább majd felakasztunk.
Nem lehet leírni, mit éreztem.
Az ellenség megmentette az életem
azzal, hogy meggyilkolta egyik legjobb barátomat.
A világ ahhoz is túl nevetséges volt, hogy élni akarjak benne.
Ezért volt ott Árnyék, és ezért küzdött olyan keményen.
Csak ültem, és néztem, ahogy az a baba világra jön.
A ziháláson kívül a nő egy hangot sem adott ki.
Ha nő volt egyáltalán. Én inkább lánynak néztem.
Nem tudtam levenni a szemem a lányról és a babájáról.
Jól van, tűnjünk innen. A paunik majd befejezik.
Idehallgass. Ha Árnyékhoz tartozol, akkor
hallottál a Kis Nagy Emberről.
Az Emberi Lények barátja voltam, míg el nem vették a nejem.
És te Árnyék felesége vagy.
A lánya?
Hol a férjed?
Megölték.
- Mi a neved? - Napfény.
Magammal viszlek,
és elcseréllek a feleségemért.
A bokroknál, Younger.
Elmentek. Senki sincs itt. Tűnjünk el innen.
Várj itt.
Helló, nagyapa.
Üdv, fiam.
Kérsz enni?
Nagyapa?
Mi történt a nyakaddal?
Ez egy seb.
Én vágtam, hogy a fény eljuthasson rajta a szívemig.
Te... Úgy érted, vak vagy?
Ó, nem.
A szemem lát.
De többé nem jut el a szívemig.
Hogy történt?
Fehérek.
- Hol van Bölényt Dagonyázó Nő? - Megölték.
És Fehér Szarvast is, és Piszok az Orront és Magas Farkast.
- És sok mást. - És Vörösre Égőt?
Igen.
- Napon Vörösre Égőt? - Megölték.
A feleségét
és a gyerekeit.
- És sok mást is. - Gyűlölöd őket?
Most már gyűlölöd a fehéreket?
Látod ezt a finom dolgot?
Csodálod az emberséget benne?
Mert, fiam, az Emberi Lények
úgy hiszik, minden él.
Nemcsak az emberek és az állatok,
hanem a víz, a föld, a kő is.
És az emberek részei,
mint a haj.
Az ember, akiről ez a haj származik,
kopasz a túlvilágon,
mert most enyém a skalpja.
Így vannak a dolgok.
De a fehérek
azt hiszik, minden halott:
a kő, a föld, az állatok,
és az emberek, még a sajátjaik is.
Ha a dolgok élni akarnak, a fehér ember megöli őket.
Ez a különbség.
Velünk maradsz,
fiam.
Egy év múlva még mindig velük voltam.
Mindenfelé vándoroltunk, állandóan abban a veszélyben,
hogy megölnek a telepesek vagy a katonák.
Végül eljutottunk oda, amit az Indián Népeknek neveznek.
Ez egy földdarab volt a Washita-folyó mellett,
amelyet örökre az indiánoknak adott
a Kongresszus és az Egyesült Államok elnöke.
Ott biztonságban voltunk.
Ez indián föld volt...
... amíg nő a fű, fú a szél és kék az ég.
Az új fiad sokat rugdos ma.
Biztos ki akar jönni, hogy találkozzon az apjával.
Szólj neki, hogy várjon, míg végzek a vacsorával.
Szólok, de szerintem már nem fog sokáig várni.
Jó, hogy erős, bátor férjem van, aki sok élelmet hoz haza.
Az én erős férjem sokkal többet hoz, mint amennyi kellene.
Sok Emberi Lény van itt, sok csapat sok helyről.
De ez szomorú. A fehérek sok harcost megöltek.
Így a nők egyedül alszanak, és sírnak.
Hallgass már. Emésztek.
De szerintem a húgaim is itt vannak.
A mijeid?
A húgaim. Ásó Medve, Kicsi Szarvas és Kukorica Nő. Szerintem itt vannak.
Hogyhogy "szerinted" itt vannak?
Úgy hiszem, itt vannak. És te több ételt hozol, mint nekünk kell.
Ez szomorú. Nincs férjük, és sírnak.
Az nagy kár. Sajnálom.
Ásó Medve elvetélt, és Kukorica Nő is.
- Kicsi Szarvasnak még babája sem volt. - És mit akarsz, mit tegyek?
Tudtam, hogy te megértesz!
Öreg Sátorbőrök álma próbált valóra válni.
Elhatároztam, hogy távol maradok a bölénybőröktől.
Három fiatal, egészséges nő, akiket oly rég nem érintett férfi.
Már a gondolattól is összezsugorodtam, mint pók a forró kályhán.
Hű, ez Kis Nagy Ember.
Ó, Kis Nagy Ember.
Fiatalabb Medve, itt a Kis Nagy Ember.
Többé már nem fordított. Van felesége.
Gömbölyded, szorgalmas, de a papucsa alatt tartja őt.
Amikor már azt hiszem, meghaltál, te mindig visszatérsz.
Igen, és ez így lesz, míg le nem rovod a tartozásod az életedért.
Hallottalak.
Gyere a sátramba, és egyél.
A csejenn vendégszeretet rabjai voltunk.
Nagyon fontos ember vagyok, fontosabb nálad.
Van feleségem és négy lovam.
Nekem egy lovam van...
...és négy feleségem.
Lehet,
de az enyém nagyon jó feleség.
Látod?
Ó, hát itt vagy, te csúszó-mászó kojot.
Most mit együnk? Ezt az éhen döglött kacsát?
Ó! Ki ez a koldus, akivel ellopatod azt a keveset is, ami van?
Pucold meg! Pucold!
Olga volt az. Végül rátaláltam.
Egyetlen kacsa.
Olga sosem beszélt jól angolul, de a csejenn nyelvet alaposan megtanulta.
Ezt nem értem.
Rendszerint kedves és bájos.
Illetlenül beszéltem veled, idegen. Maradj, s egyél velünk.
Látod, milyen jó feleség? Azért, mert csodás szerető vagyok.
Menj a sátramba. Főz neked.
Köszönöm, de nem vagyok éhes.
Megint megaláztad.
Viszlát, Fiatalabb Medve.
Fáradtnak tűnsz, Kis Nagy Ember.
Nem akarsz bejönni a sátramba, és pihenni a puha bőrökön?
Élhetnél velem, és én lehetnék a feleséged.
Köszönöm a meghívást.
Hát, meg kell igazítanom a hajam az esti énekléshez.
Pá, Kis Nagy Ember.
Viszlát, Kicsi Ló.
Hát, végül megtaláltam Olgát.
De rég volt, mikor az Emberi Lények elragadták tőlem,
és nem láttam okát annak, hogy felfedjem magam előtte.
Nagyapa.
Miért hoztad a sátrad ilyen messze a törzsünktől?
A lovak mondani akarnak nekem valamit.
Tegnap éjjel álmot láttam.
A lovak meghaltak. Hallottam a sikolyukat.
Megtanultam tisztelni Öreg Sátorbőrök álmait,
de ezúttal biztonságos helyen voltunk, szerződés adta földön.
Miért gyűlölöd a húgaimat?
Én nem gyűlölöm őket.
Én csak...
...a Nagy Szellem azt mondja...
Hova mész?
A fiad nem vár tovább. Ki akar jönni, hogy találkozhasson az apjával.
Napfény indián módon félrevonult szülni.
Ahogy néztem őt távolodni,
ráébredtem, hogy a Nagy Szellem azt akarja, menjek a sátorba.
Ki legyen az első?
- Ki van itt? - Én.
Hát, gondolom, te is megfelelsz.
Gondoltam, ő a legkisebb, így könnyű lesz.
De az Ég tudja, a fiatal lányok veszedelmesek.
Ám a Nagy Szellem velem volt,
és túléltem.
Csak az volt a baj, hogy mikor épp elszenderedtem volna...
Ne, maradj.
- Még ne. - Talán később visszajöhetek.
Enyhe túlzás, én mondom.
- Ki ez itt? - Én. Ásó Medve.
Én mondom, nem véletlenül hívták Ásó Medvének.
Maradj itt. Kukorica Nő túl fáradt.
Nekem nem úgy tűnik.
Ez nem ő. Ez Kicsi Szarvas.
Mindketten csinálják. Kicsi Szarvas, menj aludni.
Te is, Ásó Medve...
Kukorica Nő, hol vagy?
Szerencsém volt, hogy őt hagytam utoljára.
A többieket is?
Igen.
Tudtam, hogy jó ember vagy.
Itt az új fiad.
Akkor közel kerültem hozzá, hogy teljesen indián legyek,
és életem hátralevő részét
Napfénnyel és húgaival töltsem.
De néha a fű nem nő,
a szél nem fú, és az ég nem kék.
Valami baj van a lovakkal. Farkasok. Nagyapának...
Tessék. Menj be. Ne hagyjátok el a sátrat.
Nagyapa, mi bajuk a lovaknak?
Nem hallod azt a zajt, fiam?
De miért nem láttam a katonákat álmomban?
Napfény! Napfény!
Nagyapa, be kell menned.
Minek erőlködnék? Szép nap ez a halálra.
El kell jutnunk a folyópartra!
Vak vagyok. Nem harcolhatok.
De megfutamodni nem fogok.
Ha ma kell meghalnom, itt történjen meg, a körön belül.
Nagyapa,
a folyó a föld vizeinek körébe tartozik.
Ez igaz, de a katonák megölnek, mielőtt a folyóhoz érhetnénk.
A katonák? Nagyapa, őket nem láttad álmodban,
és ez azt jelenti, hogy ők sem láthatnak téged.
- Gondolod? - lgen! Mi mást jelenthetne az álmod?
- Szerintem igazad van. - Menjünk a folyó körébe!
Még sosem voltam láthatatlan.
- Túl késő. Körülfogtak. - Nem számít. Láthatatlanok vagyunk.
Nagyapa, várj!
Nagyapa!
Furcsán hangzik, de a katonák nem próbáltak megállítani bennünket.
Olyan őrültnek tűnt, hogy nem értették.
Tán raboknak vagy barátoknak hittek bennünket,
mivel Öreg Sátorbőrök állandóan hunyorgott rájuk.
Vagy talán tényleg láthatatlanok voltunk.
Mindenestre átsétáltunk köztük a folyóhoz.
Kerítsék be a tábort. Kerítsék be, fiúk!
- Ez rendkívül kellemes volt. - Örülök, hogy tetszett, nagyapa.
Kapitány!
- Kapitány, lövesse le a lovakat. - Megbocsásson, uram?
Így döntöttem. Lőjék le a lovakat.
- Napfény. - lgen, uram.
Fiatalember, az önigazoló vallásossága kezd idegesíteni.
- Egy szót sem szóltam. - Elborzasztja a lovak lelövése?
Hadd mondjam el, hogy a nők fontosabbak a lovaknál.
Szaporodnak, mint a patkányok!
De ez most jogi hadjárat,
és szigorú parancsot kaptunk, hogy nem lőhetünk nőkre.
Hacsak, persze, ellen nem állnak.
- Nem így helyes? - De igen.
Napfény!
Fuss! Fuss!
Fuss!
Ne! Ne!
- Hova mész? - Üzenet a tábornoknak.
Várj csak.
- Mi van az arcodon? - Sár, uram.
Az nem sár. Indián festék.
És ez indián kés.
- Melyik a századod? - A századom, uram?
És ki a századosod.
- Mi a gond, kapitány? - Szökevényt fogtunk.
Indián festék van rajta, nem tudja, melyik a százada.
- Vigyék, és akasszák fel. - Tábornok!
Nem emlékszik rám? Jack Crabb vagyok, az öszvérhajcsár!
- Öszvérhajcsár? - lgen. Nyomkeresőnek jelentkeztem,
de ön ránézésből kitalálta az igazi foglalkozásomat.
Igen, azt hiszem, emlékszem.
Hogy lett önből szökevény?
Én nem vagyok szökevény!
Elfogtak a csejennek, a rabjuk voltam!
Kaktusztüskéket bökdöstek belém!
De én csak nevettem, és kértem, hogy folytassák!
- Nevetett? - Leröhögtem a fejemet.
Különben most nem lennék itt.
Uraim, a tévedést nehéz elismerni.
Kapitány.
Az ön ítélete teljesen hibás volt!
Hát nem szerencse, hogy én is kihallgattam ezt az embert?
Igen, uram.
A jövőben legyen óvatosabb, kapitány.
- Most kérem a teámat. - lgen, uram.
Mit keres maga itt, öszvérhajcsár?
Semmit. Csak behoztam a teáját, tábornok úr.
És...
...újra meg akartam köszönni, hogy meghagyta az életemet.
Miért áll nekem oldalt?
Forduljon felém.
Azért jött, hogy megöljön, nemde?
És cserbenhagyták az idegei.
Bizonyos értelemben igazam volt.
Ön szökevény, de nem csejenn harcos.
Custernek igaza volt. Indiánként kudarcot vallottam.
Felakasszam?
Inkább nem. Takarodjon innen.
- Nem akasztat fel? - A szánalmas élete
nem ér annyit, hogy módosítsak egy Custer-döntést.
Ennél rosszabbat nem is tehetett velem.
Fikarcnyi sem maradt az önbecsülésemből.
Az indiánokhoz nem mehettem,
hát a fehérekhez mentem, és alkoholista lettem.
De szomorú látvány vagy, pajtás. Az üdítő mellett kellett volna maradnod.
- Hogy megy a sorod, Bill? - Jól.
- Megváltoztam, pajtás. - Az jó.
Hé, Bill, nekem az életnél is jobban kell most egy ital.
Itt egy húszas, rúgj be fenségesen.
De előbb menj a borbélyhoz, s fürödj meg.
És végy magadnak ruhát. Aztán gyere utánam a szalonba.
Egy dolog biztos. Bármelyik bolond halálra tudja inni magát.
Szeretnék kérni egy bizalmas szívességet.
Kényes ügy, egy özvegyet illetően.
Vonatjegyre van szüksége, hogy elmehessen.
- Add át ezt neki. - Persze, Bill.
Tudod, az új, gyönyörű feleségem erőszakosan féltékeny.
És ez az özvegy... Nem akármilyen özvegy ám.
- Asszem, értem, mire célzol, Bill. - A neve Lulu Kane.
- Most azonnal, Bill. - Jó.
El az útból! El az útból!
- Bill! - Megölte az apámat!
Megölte az apámat! Többé senkit sem fog lelőni!
Hét évembe telt, de elkaptam!
- Amúgy is, ki volt ez? - Egy fiú.
Pajtás,
Tudod, amiről beszélgettünk?
- Az özvegy? - lgen, Bill.
Ne szólj a feleségemnek.
Akkor lennék csak bajban.
Miattad kerültem ebbe az átkozott vízbe.
Azonnal hagyd abba.
Jöjjön be, idegen. Bármit kíván is, itt megkaphatja.
Mrs Pendrake?
Összetéveszt valakivel, idegen.
A nevem Lulu.
Az ön neve nem Lulu. Ön Louise Pendrake.
- Kicsoda maga? - Jack Crabb vagyok.
Mrs Pendrake, nem emlékszik rám?
Jack Crabb?
Istenem!
Jack.
Ez ám a kellemes meglepetés.
Ez a szoba kényelmesebb. Mi mindent csináltál?
Lulu! Mit ücsörögsz a valagadon?
- Egy úriember vár rád. - ltt is van egy úriember.
Ó. Nem láttam, önt, idegen.
Kíván bármit? Ha igen, csak csengessen.
A jelszavunk: bármit kíván, itt megkaphatja.
Nos, Jack. Most tudod.
Ez rossz hírű ház, és én romlott virág vagyok.
Az az özvegy cseppet sem vesztett a stílusából.
Romlott virág. A gondolatától is csuklom.
Ez az élet nemcsak romlott és bűnös.
Még csak nem is szórakoztató.
Gondolom, nem, Mrs Pendrake.
Ha férjezett lennék, és hetente párszor jönnék csak ide,
az vidám lenne.
De minden éjjel, így unalmas.
Ó, ezt megértem.
Nem tudok spórolni.
Ha félretehetnék pár dollárt,
meglátogathatnám a nénikémet Washingtonban.
Lennének ruháim, hintóm...
Tán elvenne egy szenátor.
Ó! Ön jó szenátor-feleség lenne, Mrs Pendrake.
Mindig édes fiú voltál.
Tudod, sokszor voltak rólad romlott gondolataim?
Többször is.
Majdnem engedtem a csábításnak.
És most itt vagyunk.
Mrs Pendrake, mit csinál?
Tudod, hogy egyszer, beosontam a szobádba,
és sokáig álltam feletted?
Szörnyű kísértést éreztem, hogy felkeltselek.
Bár megtettem volna.
Csodálatosan romlott lett volna.
Valami baj van, Jack?
- Nem. - Akkor várok rád...
...a pihenés helyén.
Fel kellett volna ébresztenie akkor este, sok éve, Mrs Pendrake.
Ezt Vad Bill küldi.
Az volt az utolsó akarata, hogy ön elmenjen és a nénjével éljen.
Utolsó akaratával meg akart menteni?
Ó, Jack.
Tiszteletben kell tartanom!
Képes rá, Mrs Pendrake.
Igen, képes vagyok, és akarom.
Most mennem kell. Isten önnel, Mrs Pendrake.
Isten veled, Jack.
És köszönöm szépen.
És, Jack...
Ha valaha Washingtonban jársz, keress fel.
- Hogysmint, Mr Meriweather? - Csodásan.
Odanézz. Bölényirha.
Tengernyi pénz legelészik azokon a prériken, Jack.
Ott van maga Buffalo Bill.
Bizony ám. Szorozd be azt ezrekkel. A bölények gyorsan fogynak.
Téged az indiánok neveltek. Tudnod kell, hogy találj rájuk.
Remekül vadászhatnánk, Jack.
- Cseppet sem változtál, Jack. - Ön sem változott.
Jobb lesz, ha vigyáz. Egyre inkább fogyadozik.
Nem szabad elvesztenie több testrészét.
Minden vállalkozásnak vannak veszélyei.
Viszlát, fiam.
A mélyponton voltam.
A padlóra kerültem.
Remete lettem.
Mélyen behatoltam a vadonba, amennyire csak tudtam.
Aztán, egy nap találtam valamit, amit a trapperek gyakran látnak.
Egy állat lerágta a saját lábát, hogy kiszabaduljon a csapdából.
Valami kattant a fejemben.
Nem láttam értelmét az életnek,
és nem maradt más, mint elvegyülni a csillagokkal.
Isten veled, Jack.
Abban a pillanatban tényleg őrült voltam,
és irtó közel a szikla pereméhez, amikor...
Eljött az ideje, hogy szembenézzek az ördöggel,
és a pokolra küldjem, ahová tartozik.
Csak az volt a kérdés, hogyan.
Őrmester, vigye ezt az embert...
...és adjon neki ruhát.
Ez az ember felbecsülhetetlen értékű.
Felbecsülhetetlen?
Majdnem felköttettem. És most a nyomkeresőm akar lenni.
Nyilvánvaló a szándéka: elcsalogatni indián barátai közeléből.
Hát, még mindig nem értem önt, tábornok úr.
Bármit mond nekem az az ember, hazugság lesz.
Így tökéletes fordított barométer lesz.
- Nem így van? - Persze, tábornok úr.
Szerintem Custer indiángyűlölete az ambícióival együtt
okozta a vesztét.
Azt hitte, kell még egy látványos győzelem az indiánok ellen,
hogy jelöljék az Egyesült Államok elnökének.
Ez történelmi tény.
Emberek, állj!
- Rövid pihenőt tartunk. - Lóról!
Ivószünet!
Ó, elnézést, hadnagy.
A nyereg cölibátusa. Egész éjjel izomgörcseim voltak.
- A tökvények mérgétől. - A minek a mérgétől?
Tökvények. Ez orvosi fogalom.
Tábornok, kötelességem...
A méreg a tökvényekből az izmokba szivárog.
A crow-k tudni akarják, hogy lemegy-e a Medicine Tail Coulee-hoz.
- Tényleg? - lgen, uram, tényleg.
Azt mondják, el akarják énekelni a haláléneküket.
Mondja nekik, hogy a crow-k asszonyok.
De ha az ellenség mögénk kerül,
és odalent is várnak ránk, sosem jutunk ki onnan élve.
Ellenség mögöttünk?
Én nem látok mögöttünk ellenséget. Ön lát?
- Nem, uram, egyelőre. - Akkor...
...ne próbáljon visszafordítani egy Custer-döntést.
De, uram, nem lenne jobb leküldeni egy osztagot a folyóhoz?
- Nem lenne. - Megkérdezhetem, miért, uram?
Mert akkor odalenne a meglepetés előnye.
Meglepetés? Tudják, hogy itt vagyunk.
De azt nem, hogy irgalom nélkül akarom megtámadni őket.
- Az nem meglepetés. - Bizony, hogy az.
Semmi se meglepőbb, mint az irgalom nélküli támadás.
Tábornok...
Tábornok, tiltakozom eme elhamarkodott döntés ellen.
Egy Custer-döntés elhamarkodott?
Grant is elhamarkodottnak nevezett.
Az a részeges, alak, a Fehér Házban, engem, elhamarkodottnak!
Tábornok, esedezem, gondolja meg.
Gondoljon az emberekre, akik élete öntől függ.
Mit tegyek, öszvérhajcsár?
Uram, az az ember semmit sem tud.
Mit szólsz, öszvérhajcsár?
Lemenjek oda, vagy visszavonuljak?
Eljött az időm.
De ezúttal nem kés volt a kezemben, hanem az igazság.
Nos?
Mi a válaszod, öszvérhajcsár?
Tábornok úr,
menjen le oda.
- Azt mondod, menjek a mederhez? - lgen, uram.
Gondolom, nincsenek ott indiánok.
Azt nem mondtam.
Indiánok ezrei vannak odalent,
és ha végeztek önnel,
nem marad más önből, csak egy zsírpaca.
Ez nem a Washita-folyó, tábornok úr,
és most nem védtelen nők és gyerekek várják.
Hanem csejenn harcosok, és sziúk.
Menjen le, ha van hozzá mersze.
Még mindig túl akarsz járni az eszemen, öszvérhajcsár?
Azt akarod, hogy azt higgyem, nem akarod, hogy lemenjek,
de valójában tényleg nem akarod, hogy lemenjek.
Nos, most megbizonyosodott, őrnagy?
A Hetedik legényei!
Eljött a győzelem órája!
Irány Little Bighorn
és a dicsőség!
Álmukban leptük meg őket! Támadás!
Megfutamítottuk őket!
Ne ejtsetek foglyokat!
Ne térdepeljetek, emberek! Custer veletek van! Maradjatok velem!
Mit műveltek?
- Miért nem támadnak? - Nincs merre támadni.
Ostobák! Lelövik a saját lovaikat!
Letartóztatni őket!
- Bugler! Fújja meg a kürtöt! - Fedezéket kell csinálnunk!
Én is tudom, őrnagy. Ne akarjon engem kioktatni.
Csináljatok fedezéket!
Ne irgalmazzatok!
Mondom, sortüzet nekik!
- Fogytán a lőszerünk. - lgen.
Most aszongya, fogytán a lőszer. Mondtam neki, hogy ez lesz.
De ő csak ült ott a Fehér Házban, és kinevetett.
Az átkozott kozák.
Ez szörnyű. Kiirtanak bennünket!
Rajta, keresztény Amerika!
Szálljanak a nyilaitok, vadak!
Nem hajolok meg előttetek.
Elnök úr!
Elnök úr, tisztelt vendégek,
a Szenátus nagybecsű tagjai,
úgy támadtunk az indiánra, ahogy...
Miért nem fogja már be?
Elnök úr, ön részeg.
Nem lehet ilyen ember a Fehér Házban!
Talpra, nézzen szembe az ellenséggel!
- Menjen el, tábornok! - Jól van.
Az ítélet: halál.
Végre kiegyenlítettem a tartozásom. Én is megmentettem az életedet,
és ha legközelebb találkozunk, megölhetlek, s nem leszek gonosz.
Eljárja az örömtáncot.
Nagyapa.
Örömmel látlak.
Én is örömmel látlak, fiam.
Örvendezik a szívem.
Akarsz enni?
Én nem eszek veled, mert hamarosan meghalok.
Meghalsz, nagyapa?
Igen, fiam.
Itt akarok meghalni, ahol az Emberi Lényeket az égbe temetik.
Miért akarsz meghalni, nagyapa?
Mert másképp nem lehet elbánni a fehérekkel, fiam.
Bármit mondasz is róluk, egy dolgot el kell ismerni,
nem lehet megszabadulni tőlük.
Azt hiszem, tényleg nem, nagyapa.
A fehér emberek sosem fogynak el,
az Emberi Lények száma azonban véges.
Ma győztünk.
Holnap nem fogunk.
Asszony, hozd a temetkezési köntöst.
Gyere, fiam, elmegyünk.
Szomorkodik a szívem.
A világnak Emberi Lények nélkül nincs közepe.
Hova megyünk, nagyapa?
A hegyre, a csúcsára.
Gyere ki, és harcolj, jó nap ez a halálra.
Köszönöm, hogy Emberi Lénnyé tettél.
Köszönöm, hogy segítettél harcossá válni.
Köszönöm a győzelmeimet és a vereségeimet.
Köszönöm a látást, és a vakságot, melyben messzebb láttam.
Te teremtesz mindent, és irányítod őket, nagyapa.
És most úgy döntöttél, az Emberi Lények olyan ösvényre lépnek...
...amely sehova se vezet.
Most meghalok, hacsak a halál nem akar harcolni.
És utoljára kérlek,
add vissza régi hatalmam, hogy megvalósíthassam akaratom.
Viseld gondját a fiamnak.
Ügyelj, hogy ne őrüljön meg.
Nagyapa?
Még mindig evilágon vagyok?
Igen, nagyapa.
Ettől tartottam.
Nos...
...néha működik a varázslat, néha nem.
Menjünk vissza a sátorba, és együnk, fiam.
A legújabb feleségem ritka jól főzi a kutyát.
Jól van, nagyapa.
És jó, lágy bőre van.
Csak az a baj, hogy a Kígyó törzs asszonyai lovakkal párzanak,
amitől kissé furcsák nekem.
Ő azt mondja, nem. Ezért hívom Lovakat Nem Szeretőnek.
De, persze, hazudik.
Hát persze, nagyapa.
Hát, ez az öreg indiánölő története.
Ez az Emberi Lények története,
akiknek földet ígértek, ahol békében élhetnek.
Amely az övék lehet,
míg nő a fű,
fú a szél,
és kék az ég.
Mr Crabb, én nem tudtam.
Menjen el, menjen.
Magyar szöveg: Sóki Tibor
HUNGARIAN