‫הא?‬
‫יום בהיר, עננים אין באוויר‬
‫אה.‬
‫והיום כולנו נהנים‬
‫אז תכוונו אותי‬
‫לרחוב סומסום המדהים‬
‫רחוב סומסום!‬
‫רחוב סומסום -‬
‫אה!‬
‫או, הנה אתם!‬
‫אלמו שמח כל כך שאתם כאן ברחוב סומסום.‬
‫אלמו בדיוק רצה ל… הא?‬
‫או, אלמו! אני שמח כל כך לראות אותך.‬
‫אפילו שאתה טיפ-טיפה מאחר לעזור לי‬ ‫לדחוף את המזוודה הסופר גדולה שלי כאן.‬
‫המזוודה הסופר גדולה?‬
‫כרובי יוצא עכשיו לטיול?‬
‫או, זו לא מזוודה שיוצאים איתה לטיולים.‬
‫זוהי מזוודה שאיתה עושים דברים.‬
‫כן, בדיוק ככה.‬
‫עם הסופר מזוודה שלי‬ ‫אני יכול לעשות כל מה שארצה.‬
‫המזוודה שלי מרשימה, זה מדהים‬
‫כי בתוכה תמיד אמצא כל מה שצריכים‬
‫כדי לסיים דברים או עזרה לחברים‬
‫המזוודה המרשימה, מדהים‬
‫כדי לסיים דברים או עזרה לחברים‬
‫המזוודה המרשימה, וזה מדהים‬
‫כן, המזוודה שלי נפלאה‬
‫המזוודה שלי כה גדולה‬
‫לפעמים גם התוכנית כאן מצליחה‬
‫לסיים דברים, לעזור לחברים‬
‫משתמש בקוקי-קיקי, סופר-דופר, לופי-לופר‬
‫לא פצפונת, מזוודה כה מדהימה‬
‫מזוודה כה מדהימה‬
‫ואו, הסופר מזוודה של כרובי ממש מדהימה.‬
‫כן.‬
‫מה עוד כרובי יכול לעשות איתה?‬ ‫-מה עוד? מה עוד?‬
‫אני יכול לעשות איתה כל דבר. כן.‬ ‫-אה.‬
‫אני אשתמש בסופר מזוודה שלי להפוך ל…‬
‫להפוך לאסטרונאוט! טה-דה!‬
‫אה, כרובי…‬ ‫-הממ?‬
‫אממ, יש לך את ה…‬
‫יש לך פאה של ליצן על הראש.‬ ‫-הממ?‬
‫אני לא יכול לטוס לחלל החיצון בפאה של ליצן.‬
‫תן לי לנסות שוב.‬
‫אלמו!‬ ‫-אני בא, אבוש!‬
‫אבוש!‬
‫אלמו!‬ ‫-למה אתה עם מזוודה?‬
‫או, אני יוצא לנסיעה מטעם העבודה, בן.‬
‫תגיד לי שלום.‬ ‫-או… אה…‬
‫אבוש עוזב כבר היום?‬
‫או.‬
‫אלמו יתגעגע לאבוש כל כך הרבה.‬
‫אבוש נוסע לזמן ארוך כל כך.‬ ‫-או.‬
‫אני יודע, בן.‬
‫אבל בכל פעם שתתגעגע אליי,‬
‫אני רוצה שתדמיין אותי‬ ‫לוחץ על היד שלך שלוש פעמים. הנה, ככה.‬
‫הנה, תספור איתי עכשיו.‬ ‫-אוקיי.‬
‫אחת…‬
‫שתיים, שלוש.‬
‫הממ… אני אוהב אותך.‬
‫אלמו גם אוהב אותך, אבוש.‬
‫או, אתקשר אליך לפני השינה, אוקיי?‬
‫אחת, שתיים…‬
‫שלוש.‬ ‫-שלוש.‬
‫אה!‬ ‫-ביי, אבוש.‬
‫אוי, לא.‬
‫אלמו נראה לי עצוב כל כך.‬
‫אם אימא או אבא שלי היו נוסעים לזמן ארוך,‬ ‫גם אני הייתי מרגיש עצוב.‬
‫אני רוצה לעזור לאלמו,‬
‫אבל זו משימה גדולה כל כך.‬ ‫אני לא יודע אם אצליח לעשות את זה.‬
‫אבל אני מכיר מישהו שכן יצליח!‬
‫אני אשתמש בסופר מזוודה שלי כדי להפוך ל…‬
‫לסופר כרובי! לגיבור העל הכי גדול בעולם!‬
‫אז כשאני מרגיש עצוב,‬ ‫הצחוק גורם לי להרגיש טוב יותר.‬
‫אז אני אשתמש בכוחות העל שלי בלהיות מצחיק‬ ‫כדי לגרום לאלמו לצחוק.‬
‫ועכשיו אני עף ישירות לאלמו!‬
‫מעלה, מעלה ו… או, אתה יושב כאן.‬
‫אממ, אה… ‬
‫גיבור על כרובי כאן כדי לעזור, אלמו.‬ ‫תתכונן עכשיו לצחוק, חבר שלי.‬
‫לאלמו לא מתחשק כל כך לצחוק עכשיו.‬
‫או, זה רק כי עדיין לא הספקת לשמוע‬ ‫את הבדיחות הסופר מצחיקות שלי.‬
‫אממ… אה.‬
‫איך אתה קורא לאטרייה עצובה? הממ?‬
‫ספגטי עצובטי!‬
‫אה, גיבור על כרובי, תודה לך על הניסיון,‬ ‫אבל אלמו עדיין עצוב. אז אלמו רק…‬
‫לא, לא, לא! אני יודע שאתה עצוב,‬ ‫אבל אני אגרום לך לצחוק.‬
‫תישאר ממש כאן. אני אחזור הנה‬ ‫עם משהו אפילו הרבה יותר מצחיק.‬
‫היי, אבי.‬
‫אוהב אני את הסרט שלך.‬ ‫-או.‬
‫הרי זו אני, אבי הפיה העוזרת.‬
‫כי היום אני משתמשת בקסם הפיה שלי‬ ‫כדי לעזור לכל האנשים שנמצאים ברחוב סומסום.‬
‫מממ.‬ ‫-והעוזרים תמיד שואלים…‬
‫"איך אוכל לעזור?"‬
‫ואו.‬
‫לעזור לאנשים נראה לי ממש טוב.‬
‫או, אז אוכל אני לעזור לך לעזור?‬
‫טוב, ברור.‬
‫או, ואני אתן לך מטה‬ ‫כדי שתוכל להיות פיית עוגי.‬
‫או, ברצינות? או.‬ ‫-תעמוד בשקט.‬
‫או, ואו, ואו, ואו, ואו.‬ ‫-זיפיטי-זאפ!‬
‫כן. מטה של עוגי? סרט של עוגי?‬ ‫-ממ-הממ. מממ.‬
‫כנפיים של עוגי? ‬ ‫-אה-הה. ‬
‫ואו, ואו, ואו, ואו, ואו!‬
‫עכשיו רק צריך אני מישהו לעזור לו.‬
‫הגיטרה שלי מקולקלת!‬ ‫-נו, באמת.‬
‫כן, ואני לא יכולה לרקוד בלי המוזיקה שלך.‬
‫אני יודעת.‬
‫פיית עוגי לעזור יכולה.‬ ‫-אה.‬
‫עוגיטי זאפ!‬
‫הכנתי לך אני עוגייה!‬
‫על לא דבר.‬
‫אה…‬ ‫-הא?‬
‫רק תזכור, עוגיפלצת…‬ ‫-או, פיית עוגי.‬
‫כן, פיית עוגי.‬ ‫-כן.‬
‫העוזרים תמיד שואלים, "איך אני אוכל לעזור?"‬
‫הבנתי.‬ ‫-כן.‬
‫טוב, ממש הייתי רוצה עזרה‬ ‫בתיקון הגיטרה שלי.‬
‫ממש לא עוגייה.‬ ‫-כן.‬
‫מטפלת בזה.‬
‫זיפיטי-זאפ!‬
‫תודה לך!‬ ‫-גדול! ‬
‫או, מחשבה ממש טובה, פיה עוזרת.‬
‫מממ. יכול אני לאכול מטה?‬ ‫-לא, לא, לא.‬
‫מה עם הכנפיים?‬ ‫-לא!‬
‫סרט?‬ ‫-לא.‬
‫הגיע הזמן להופעה!‬
‫תהיה מוכן לצחוק, אלמו.‬
‫מנסה למצוא משהו כדי שאלמו יצחק‬
‫מביאים ת'קומדיה ישר לכאן‬
‫אז תצחק, אלמו, תצחק‬
‫כרובי, אלמו ממש לא רוצה ל…‬
‫רגע, רגע, חכה. יש מערכה שנייה.‬
‫כולם צוחקים כשהם רואים את צעדי הריקוד‬ ‫על גלגיליות של כרובי גיבור על.‬
‫ואו! ‬
‫אתה כבר צוחק, אלמו?‬
‫ומה עם עכשיו? הא? הא? הא?‬
‫ואו! אאו!‬
‫או! ‬
‫בלי שום צחוקים?‬
‫גיבור על כרובי כבר ניסה כל דבר.‬
‫הבדיחות הכי טובות, השירים הכי מצחיקים,‬ ‫הריקוד הכי מטופש.‬
‫למה אתה לא צוחק מכל זה?‬
‫זה כי אלמו מרגיש עצוב, כרובי.‬
‫באמת-באמת עצוב.‬
‫אלמו בכלל לא רוצה לצחוק, אז…‬
‫אז אלמו יכול‬ ‫להיות לבד עכשיו, בבקשה?‬
‫או. כן, כן, ברור, אלמו. אני… אה…‬
‫או. נו, באמת!‬
‫אני פשוט לא מאמין.‬ ‫הדלת שלי התקלקלה.‬
‫נשמע כאילו אתה צריך…‬
‫…את הפיות העוזרות!‬
‫יכול אני לתקן את הדלת הזאת תכף ומייד.‬ ‫-הא?‬
‫עוגיטי זאפ!‬
‫מכין אני לך עוגייה. על לא דבר.‬
‫אבל, עוגיפלצת…‬ ‫-או, פיית עוגי.‬
‫פיית עוגי.‬ ‫-כן.‬
‫עכשיו אף אחד לא יכול להיכנס.‬
‫היי, עוגי ואבי. היי, אלן.‬
‫היי, דלת עוגייה ענקית.‬
‫חכה, כרובי גיבור על!‬
‫מממ?‬ ‫-אז… הכול בסדר איתך?‬
‫נראה לי שהגיע הזמן שכרובי גיבור על‬ ‫יוותר על מעשי גיבור העל שלו.‬
‫מה?‬ ‫-מה קרה לך?‬
‫כן.‬ ‫-אה, אלמו ממש עצוב, נכון?‬
‫וממש ניסיתי לעזור לו,‬ ‫אבל לא משנה מה אני עשיתי,‬
‫שום דבר לא מצליח.‬
‫אני לא יודע מה אני עושה לא נכון. ‬
‫או, אולי הפיות העוזרות…‬ ‫נוכל לעזור לך להבין.‬
‫מממ.‬ ‫-אוקיי.‬
‫מה אלמו אמר לך כששאלת אותו,‬ ‫"איך אוכל לעזור לך"?‬
‫אני, אה…‬
‫בכלל לא שאלתי.‬
‫אה… אני באמת ניסיתי לעזור לאלמו,‬ ‫אבל אני לא שאלתי אותו איך.‬
‫אז אולי אלמו לא צריך לצחוק בכלל.‬
‫או, כן.‬
‫לא תדע אתה מה אלמו צריך עד שתשאל אותו,‬ ‫"איך אוכל אני לעזור?"‬
‫כן, אני חייב ללכת ולשאול אותו.‬
‫כרובי גיבור על במבצע הצלה!‬
‫ואו, ואו, ואו!‬ ‫-עשינו את זה.‬
‫הצלחנו לעזור לכרובי.‬
‫כן!‬
‫הא?‬
‫אם כבר מדברים על עזרה…‬
‫אה, כן. אה, אלן, אממ…‬
‫שכחתי אני לשאול אותך,‬ ‫"איך אוכל אני לעזור?"‬
‫כן.‬ ‫-אוכל לקבל את ה… הדלת חזרה?‬
‫בבקשה.‬
‫או, כן. אין בעיה.‬
‫זיפיטי-זאפ!‬
‫תודה לכן, פיות עוזרות.‬ ‫-אוו!‬
‫יודעים מה, גם אני ממש אשמח לקבל עוגייה.‬ ‫תוכלו לעזור לי בזה?‬
‫ברור שיכול אני!‬
‫עוגיטי זאפ!‬
‫אה! ‬
‫תסלח לי, אלמו.‬
‫אה… ‬
‫אני באמת מצטער כל כך, אלמו.‬
‫חשבתי שאני יודע איך לגרום לך‬ ‫להרגיש טוב יותר, אבל למען האמת,‬
‫אין לי שמץ של מושג.‬
‫אז כרובי גיבור על רוצה לשאול אותך,‬ ‫"איך אוכל לעזור לך?"‬
‫טוב, תודה לך ששאלת.‬
‫אממ, אלמו פשוט חושב‬ ‫שהוא רק צריך להרגיש קצת עצוב.‬
‫אבל יודע, ברגע זה אלמו ישמח להיעזר ב…‬ ‫חבר טוב כמו כרובי.‬
‫כמו כרובי, אמרת?‬ ‫-כן.‬
‫כרובי? אוקיי.‬ ‫-ממ-הממ.‬
‫אז אני, כרובי גיבור על,‬
‫אשתמש בסופר מזוודה שלי כדי להפוך ל…‬
‫החבר הוותיק שלך כרובי.‬
‫תודה, כרובי.‬ ‫-מממ.‬
‫אז שאשיר לך שיר, אראה לך צעדי ריקוד?‬
‫כרובי.‬ ‫-נכון, נכון.‬
‫כל מה שאתה צריך. ‬
‫למען האמת…‬ ‫-הממ?‬
‫כרובי מוכן להחזיק ביד של אלמו‬ ‫וללחוץ עליה שלוש פעמים?‬
‫זה מה שאבוש של אלמו תמיד עושה.‬ ‫-או, ברור שכן, אלמו.‬
‫תודה לך. תוכל לספור עכשיו עם אלמו?‬ ‫-מממ.‬
‫אחת, שתיים, שלוש.‬
‫תודה, כרובי.‬ ‫זה בדיוק מה שאלמו היה צריך עכשיו.‬
‫אה…‬ ‫-מה?‬
‫יש עליי עוד פאה של ליצן?‬
‫חשבתי שכבר תיקנתי את זה.‬
‫שלום, חברים.‬ ‫-זיפיטי-זאפ!‬
‫טעים, טעים, טעים. או-אה!‬
‫כרובי גיבור על!‬
‫דינג!‬
‫היי!‬ ‫-הו, כן!‬
‫היי, אלמו. זה אני, בנץ.‬
‫היי, בנץ.‬
‫אה, ממש נעים ונחמד כאן.‬
‫אפשר להיכנס, בבקשה?‬ ‫-או, ברור שתוכל, בנץ.‬
‫אני ניסיתי לקרוא בדירה שלי,‬
‫אבל אריק מתאמן בחצוצרה שלו כל הבוקר.‬
‫ואני רוצה להגיד לך, חצוצרות ממש מרעישות.‬
‫לפעמים גם אלמו צריך רגעים שקטים‬ ‫כדי להירגע קצת.‬
‫בנץ יכול לקרוא ממש כאן.‬
‫או, תודה רבה, אלמו. תודה לך.‬
‫השקט.‬
‫אהה! רעש!‬
‫מה הדבר הזה?‬
‫אלמו חושב שהשכנים בדירה הסמוכה רצים עכשיו.‬
‫תחכה כאן, בנץ. אלמו וטנגו יטפלו בזה.‬
‫תודה לך, אלמו.‬
‫הממ.‬
‫רוץ!‬
‫לנתר!‬
‫לדהור!‬
‫וו-הו!‬
‫הנעליים האלה מרעישות.‬
‫לרוץ זה מעייף כל כך.‬
‫נעליים, תסלחו לאלמו,‬
‫אולי זה זמן טוב‬ ‫להיות קצת בשקט ולעשות הפסקה קצרה.‬
‫כן!‬ ‫-זה רעיון פשוט מעולה.‬
‫תוכלו אפילו לקרוא בספר נחמד.‬
‫תודה, אלמו.‬
‫ביי ביי.‬
‫שוב שקט.‬
‫אהה! רעש, רעש!‬
‫מה קורה שם עכשיו?‬
‫או, השכנים של אלמו‬ ‫בטח מנגנים שם מוזיקת רוק.‬
‫אבל אלמו וטנגו ישאלו‬ ‫אם הם יכולים להיות שקטים.‬
‫כן! קדימה, רוק! כן!‬ ‫-הא?‬
‫רוק רוקד לצלילי מוזיקת רוק חזקה.‬
‫אלמו אוהב את מוזיקת הרוק שלך,‬
‫אבל אולי תוכל להקשיב עכשיו‬ ‫למוזיקת ג'אז שקטה?‬
‫כן, בנץ מנסה לקרוא ספר בבית השכן.‬
‫הו, כן. או…‬
‫הו, כן. בואו נחליף את המוזיקה.‬
‫אוו, זה מרגיע.‬
‫טוב, זוהי מוזיקה שמתאימה לקריאה.‬
‫השקט.‬
‫אהה! רעש, רעש!‬
‫אנחנו חייבים לעזור לבנץ.‬
‫הרעשים האלה חזקים מדי.‬
‫חייב להיות כאן איפשהו מקום שקט בשבילי.‬
‫רעש! רעש, רעש, רעש!‬
‫רעש!‬
‫זיפיטי-זאפ!‬
‫ממש מרעיש!‬
‫אפילו מרעיש יותר!‬
‫מו! תודה לך, אבי.‬
‫דינג!‬
‫רעש! אין שום מקום שקט בכלל בכל הבניין הזה?‬
‫לאלמו יש רעיון טוב. בואו ננסה עכשיו את…‬
‫המגפון המפלצתי הגדול‬
‫מרעיש שם.‬
‫מרעיש כל כך!‬
‫מרעיש שם.‬
‫יותר מדי מרעיש.‬
‫מה? אריק? אריק?‬
‫בנץ, המקום היחיד השקט‬ ‫בכל הבניין הגדול הזה הוא…‬
‫הדירה שלך!‬
‫הא! טוב, מה אתם יודעים?‬
‫תודה לך, אלמו. אתה שכן טוב כל כך.‬
‫זה מושלם לגמרי.‬
‫בנץ, אתה מוכן להיות קצת בשקט?‬ ‫אני מנסה לקרוא כאן.‬
‫אריק!‬
‫טוב, זה היה ממש מרעיש.‬
‫מזמינים אם רק רוצים‬
‫במשאית כאן מבשלים‬
‫כן!‬
‫עונה אני! עונה אני!‬ ‫-אני עונה, אני עונה.‬
‫היי. שמי הוא קמילה, ואני זקוקה לעזרתכם.‬
‫אני משחקת בתפקיד כיפה אדומה‬ ‫בהצגת בית הספר, אבל…‬
‫אין לי טוסט קינמון כדי לקחת לסבתא שלי.‬
‫תוכלו לעזור לי בבקשה?‬
‫ברור שנוכל לעזור לך.‬ ‫-כן.‬
‫טוב, כי אנחנו…‬
‫…המאכילים המפלצתיים!‬
‫אוקיי. מה צריכים אנחנו‬ ‫כדי להכין טוסט קינמון?‬
‫טוב, כדי להכין טוסט קינמון‬
‫אנחנו צריכים לחם.‬ ‫-לחם.‬
‫חמאה.‬ ‫-אה, לי יש חמאה.‬
‫סוכר.‬ ‫-סוכר.‬
‫וקינמון!‬
‫קינמון.‬
‫רגע, איפה הקינמון?‬
‫או, אל תדאג, עוגי. יש לי כאן קצת.‬
‫אוקיי, אני הבאתי אותו.‬
‫עוגי? עוגי, מה אתה עושה שם?‬
‫או, אה, חם נהיה לי‬ ‫כי הרמתי את כל האוכל הזה.‬
‫תכבה את זה כבר! תכבה את זה!‬
‫מממ? או, אוקיי.‬
‫אוי, לא. הקינמון שלנו!‬
‫אוי, לא!‬
‫אוי, לא. לא נוכל אנחנו‬ ‫להכין עכשיו טוסט קינמון.‬
‫אז מה עושים עכשיו?‬ ‫-נהרס היום הזה!‬
‫אוי, לא!‬
‫אוי, לא. עוגי! ‬ ‫-אוי, לא.‬
‫או!‬
‫אני יודע, עוגי. אני יודע מה נעשה עכשיו.‬ ‫-מה?‬
‫בוא נלך עכשיו ליער ונביא משם קצת קינמון.‬ ‫-אוקיי! תוביל אתה את הדרך.‬
‫לכיוון הזה!‬ ‫-אוקיי.‬
‫נוסעים ליער!‬
‫ואו, ואו, ואו, ואו, ואו! הנה אנחנו כאן ב…‬
‫ביער. אבל איפה מוצאים את הקינמון?‬
‫שלום לך, מר חקלאי קינמון.‬
‫צריכים אנחנו קינמון‬ ‫כדי להכין עכשיו טוסט קינמון.‬
‫תוכל לעזור בבקשה?‬
‫ברור שכן, עוגיפלצת וגונגר.‬
‫ברוכים הבאים ליער היפהפה הזה.‬
‫יש קינמון כאן סביבנו, חבוי בין העצים.‬
‫קינמון הוא תבלין.‬
‫הוא גם קליפת עץ.‬
‫אחרי שעצי הקינמון צומחים לגובה,‬
‫מרככים את קליפות העץ שלהם בגשם או במתזים.‬
‫ואז קוצרים אותן.‬
‫אחר כך אדם שמומחה לעניין, שנקרא המקלף,‬ ‫מסיר את הקליפות החיצוניות.‬
‫מסירים את הקליפה הפנימית בעלת הריח המתוק‬ ‫וקושרים את הקליפות יחד.‬
‫קליפות העץ מתפתלות יחד כשהן מתייבשות,‬ ‫והן יוצרות תלתלי קינמון.‬
‫תולים אותם גבוה כדי שיתייבשו‬ ‫לפני ששולחים את כולם למפעל.‬
‫אחרי שהופכים את הכול לאבקה,‬ ‫מכניסים לצנצנות.‬
‫ואחר כך משתמשים באבקה‬ ‫להכנת מזון כמו דייסות, או בקוגל.‬
‫או אפילו בוזקים את האבקה על תפוחים.‬
‫הנה קצת קינמון כדי להכין טוסט קינמון,‬ ‫עוגי וגונגר.‬
‫תודה, מר חקלאי קינמון.‬ ‫-תודה רבה.‬
‫אוקיי.‬
‫בוא נכין עכשיו טוסט קינמון.‬
‫כן!‬ ‫-קודם צריך לבדוק את המתכון.‬
‫נכון, כן.‬
‫צריך לקלות את הלחם.‬ ‫-או, נכון.‬
‫יכול אני לפחות להכניס פרוסה של לחם בשבילך?‬
‫כן, בבקשה.‬ ‫-אוקיי.‬
‫זהו זה.‬
‫ואו! יופי של תפיסה!‬ ‫-אוקיי, זהו זה. שמים את זה כאן למטה.‬
‫אוקיי, כן.‬ ‫-עכשיו מביאים אנחנו חמאה.‬
‫ומורחים אותה על הטוסט!‬
‫אוקיי, חמאה מורחים על הטוסט.‬
‫עכשיו מערבבים את הסוכר עם הקינמון.‬ ‫-אוקיי, הנה הקינמון.‬
‫כן, נראית זו כמו כמות טובה.‬ ‫-כן.‬
‫או, זה נראה טוב.‬
‫עכשיו בוזקים את הסוכר עם הקינמון‬ ‫ישר על הטוסט.‬
‫עבודה טובה!‬
‫זה מוכן כבר!‬
‫אוקיי, מנה מוכנה!‬
‫להתראות, טוסט!‬ ‫-בהצלחה!‬
‫או, עוגיפלצת.‬ ‫-כן?‬
‫שמרתי את הפרוסה הזאת בשבילך.‬ ‫-אה, תודה רבה, גונגר.‬
‫או, או, או, או!‬
‫זה באמת מושלם כל כך, עוגיפלצת וגונגר.‬
‫טוסט קינמון יכול להיות ממש טעים כחטיף קטן.‬
‫תעצרי! זה להצגה שלנו.‬ ‫-או, את צודקת.‬
‫תודה לכם, עוגיפלצת וגונגר.‬ ‫-על לא דבר, קמילה.‬
‫כן!‬ ‫-כן!‬
‫בריאים, מאושרים, אתכם מצילים‬
‫רק בשבילכם ת'אוכל מכינים‬
‫לה-לה-לה-לה, לה-לה-לה-לה‬
‫לה-לה-לה-לה-לה-לה-לה-לה‬
‫אלמו כאן עכשיו תוהה‬ ‫מעניין מאוד מה יגלה‬
‫העולם של אלמו המדהים‬
‫היי! ברוכים הבאים לעולם של אלמו.‬
‫או, תנחשו על מה אלמו תוהה לעצמו היום?‬
‫חכו שנייה.‬
‫חכו רק שנייה.‬
‫היי, אלמו.‬
‫תחפושות!‬
‫ואו!‬
‫יופי של תחפושת, אבי. אה-הה.‬
‫ואו!‬ ‫-אוו!‬
‫ביי ביי.‬
‫ואו, אלמו אוהב מאוד לשחק בתחפושות‬ ‫ורוצה לגלות עוד עליהן.‬
‫היי, בואו נשאל‬ ‫את החברה של אלמו, סמארטי.‬
‫בואו נקרא לה יחד.‬
‫או, סמארטי!‬ ‫-או, סמארטי!‬
‫יי-הא!‬
‫מישהו כאן דיבר על תחפושות?‬ ‫אני אוהבת לשחק בתחפושות.‬
‫ואו!‬
‫תראו את התחפושת שלי.‬
‫אני חובשת את כובע הבוקרים שלי‬ ‫ואת הווסט שלי.‬
‫ואו! מפואר כל כך.‬
‫או, אלמו רוצה ללמוד הכול‬ ‫על משחקי התחפושות האלה, סמארטי.‬
‫טוב, מה עושים כדי ללמוד דברים?‬
‫אנחנו מחפשים!‬ ‫-אנחנו מחפשים!‬
‫אוו, ואו!‬ ‫תראו את כל הדרכים שבהן אפשר להתחפש.‬
‫אפשר להתחפש לרופא. אפשר להתחפש גם לפיראט.‬
‫או ללוחם אש שעוזר לאנשים.‬
‫ואם אתם לא מוצאים אביזרים‬ ‫שאתם צריכים לתחפושת,‬
‫תוכלו תמיד להמציא אחת משלכם.‬
‫ואו, סמארטי,‬ ‫לשחק בתחפושות נראה לי כיפי כל כך.‬
‫אתה ממש צודק.‬
‫ונראה לי שהגיע הזמן שלי לדהור הרחק מכאן.‬
‫זה דיבור של בוקרת שאומר,‬ ‫"להתראות אחר כך, אלמו!"‬
‫תודה לך, סמארטי. ביי ביי.‬
‫ואו, יש כל כך הרבה דרכים שונות‬ ‫שבהן אפשר להתחפש.‬
‫זה נותן לאלמו רעיון מעולה.‬
‫או, בואו נשחק עכשיו במשחק יחד.‬
‫כן, כן, כן! קדימה, קדימה!‬
‫אלמו תוהה עכשיו אם נוכל‬ ‫לעזור לחברה שלנו להתחפש לאסטרונאוטית.‬
‫אז אתם מוכנים? בואו נשחק.‬
‫מה דעתכם על מגפי החלל האלה?‬ ‫-כן!‬
‫היא תוכל להשתמש באלה‬ ‫כדי לצעוד על הירח.‬
‫או, מה עם הכובע הזה?‬ ‫-לא!‬
‫זה בכלל כובע של פיראט.‬
‫את צודקת.‬ ‫אסטרונאוטים לא חובשים כובעים של פיראטים.‬
‫ומה עם חליפת החלל הזאת?‬ ‫אסטרונאוטים לובשים כאלה, נכון?‬
‫כן!‬ ‫-הממ.‬
‫ומה עוד היא צריכה כדי להתחפש לאסטרונאטית?‬
‫את הנחש הזה או את הקסדה?‬
‫את הקסדה!‬
‫בדיוק ככה! זו קסדה של חלל.‬
‫עכשיו היא מחופשת לאסטרונאוטית.‬
‫אבל רק שנייה. מה אם החברה שלי לא רוצה‬ ‫להעמיד פנים שהיא אסטרונאוטית רגילה?‬
‫מה אם היא רוצה להעמיד פנים‬ ‫שהיא אסטרונאוטית פיראטית?‬
‫כן!‬ ‫-כן!‬
‫ואו, כל כך הרבה אנשים‬ ‫אוהבים לשחק בתחפושות.‬
‫או, וזה גורם לאלמו לתהות אפילו יותר.‬
‫האם מר נודל אוהב לשחק בתחפושות?‬
‫או, בואו נשאל אותו.‬
‫היי, מר נודל!‬
‫היי, מר נודל.‬ ‫-היי, מר נודל.‬
‫או, מר נודל, גם אתה אוהב לשחק בתחפושות?‬
‫אתה אוהב? תוכל לספר לנו‬ ‫למה אתה אוהב להתחפש?‬
‫כן, ספר לנו.‬
‫או!‬
‫מר נודל אוהב להתחפש לשחקן בייסבול.‬
‫אוו! מר נודל יכול להראות לנו‬ ‫איך הוא מתחפש לשחקן בייסבול?‬
‫כן, תראה לנו, מר נודל. כן!‬
‫זהו זה! איזה יופי.‬
‫כן! מר נודל מחופש עכשיו‬ ‫כמו שחקן בייסבול. עבודה טובה.‬
‫ביי, מר נודל!‬ ‫-ביי, מר נודל.‬
‫ואו, ללמוד דברים חדשים‬ ‫גורם לאלמו להיות מאושר כל כך,‬
‫וזה גם גורם לו לרקוד!‬
‫רוקדים ריקוד שמח‬
‫כשלומדים דבר חדש רוקדים ריקוד שמח‬
‫בואו נראה את הריקוד השמח שלכם.‬
‫כן, מגניב!‬
‫נתראה בפעם הבאה. תמשיכו ללמוד.‬
‫אלמו אוהב אתכם.‬
‫רוקדים ריקוד שמח‬
‫כשלומדים דבר חדש רוקדים ריקוד שמח‬
‫כן!‬
‫יאיי!‬