Under Tokugawa-regimet i Edo (Tokyo) styrede 264 lensherrer sine klaner.
Denne historie handler om en af klanerne i 1725.
Vil du også prøve det, Tatewaki?
Nej. Isaburo Sasahara har allerede prøvet det. Det er nok.
Forstået.
Jeg fortæller kammerherren, at I begge har prøvet det.
Men jeg havde hellere set jer duellere end prøve sværd.
Det løber rygter i klanen om-
- at I undgår dueller, fordi det ville vanære taberens familie.
Og det ved I begge.
Jeg er ligeglad.
At sætte familiens ry over jeres stolthed som krigere-
-er måske en god livsfilosofi.
At hugge halmdukker over for at prøve et sværd for vores lensherre...
Det er fredelige tider.
Betragt det som en af vores pligter.
Isaburo, du er for underdanig over for dine overordnede.
Jeg er vant til det. Jeg giftede mig ind i min kones familie-
-og er blevet hundset med i 20 år.
- Er der sket noget usædvanligt? - Nej. Slet ikke.
Vil I se grænseprotokollen for november?
Ikke, hvis der ikke er sket noget usædvanligt.
Jeg vender tilbage til slottet med Sasahara.
Til Inoko i november
laver man riskager
men der kommer ingen gæster
De lader til at glæde sig til Inoko-festivalen i morgen.
Ja, Inoko.
Så begynder festivalen for Suwa-helligdommen også i morgen?
Guden, der kom i februar og gav os rishøsten-
- tager af sted i morgen og bliver væk til næste februar.
- Tror du på den slags? - Nej, jeg...
Der er noget værdifuldt i børns rene hjerter.
De tror på det, som de synger.
Vil du gerne have børnebørn?
Ja. Så snart Yogoro har fundet en hustru.
- Har du ingen i tankerne? - Nej.
Min hustru Suga gør det svært.
Det skal være en, hun godkender.
Jeg vil ikke blande mig, men jeg håber, Yogoro får en god kone-
- som er kærlig, tålmodig og godhjertet.
Er adjudanten her?
Ja, han er lige kommet og venter dig.
Hvordan kan du lade adjudanten vente?
Du og Asano førte vel en meningsløs samtale om kampteknik igen!
Et personligt besøg fra adjudanten...
Det har familien Sasahara aldrig fået.
Lad mig sige det ligeud.
Hans Nådes medhustru Ichi er blevet forvist fra slottet.
Hvad? Hendes Nåde Ichi?
Netop. Det er blevet besluttet-
- at hun skal gifte sig med din søn Yogoro.
Adjudant, hvorfor er hun blevet forvist?
Hun pådrog sig Hans Nådes utilfredshed.
Men Hans Nåde vil ikke gifte hende med hvem som helst.
Som kavalerist lever du godt, og Yogoro har et godt ry-
-så Hans Nåde har valgt ham.
Jeg vender tilbage om nogle dage for at få dit svar.
Men Sasahara, dette er Hans Nådes ønske-
-så tænk dig nøje om.
Adjudanten skal gå!
Hvorfor skal vi tage imod hende?
Du burde omgående have takket nej.
Ved du overhovedet-
- hvad der fik Hans Nåde til at forvise hende?
For det første er hun...
Ja. Hun er datter af Hyoemon Shiomi, der fører protokol...
Det ved alle.
Men hvorfor blev hun forvist, selvom hun bar Hans nådes søn Kikuchiyo?
- Det er vigtigt. - Kære mor...
Ti stille!
Ingen af jer forstår en disse. I er fuldstændig håbløse.
Lad mig forklare det for jer.
Da Ichi havde født Kikuchiyo for Hans Nåde-
- besøgte hun de varme kilder for at hvile sig.
Da hun kom tilbage, fandt hun Hans Nåde med en ny medhustru, Tama.
Hun er datter af kammertjeneren Gohei Yamagiwa.
Ichi gik fra forstanden og kastede sig over Tama.
Hun gav hende lussinger og trak hende rundt ved håret.
Så greb hun fat i Hans Nådes tøj-
-og gav ham lussinger!
Skal vi tage imod så fræk og voldsom en kvinde i vort hjem?
Men mor... Vi bør være taknemlige og tage imod hende uden at klage.
Bunzo!
Ligegyldig, hvad du siger, har vi intet valg.
Det er Hans Nådes ønske.
Denne historie...
- Jeg er ikke glad for den. - Samme her.
Men hvis jeg nægter, kan det blive et problem senere.
Yogoro siger intet, men han vil ikke giftes med en-
- der var lensherrens medhustru og fødte hans barn.
At blive tvunget til ægteskab på grund af andres forventninger...
Det minder mig lidt om dengang, jeg giftede mig ind i familien Sasahara.
Jeg vil ikke have, at Yogoro skal begå samme fejl som mig.
Sasahara!
Isaburo... Du var ikke i vagtrummet.
De sagde, at du var ved grænsen.
Jeg har lige fået de gode nyheder.
Adjudanten og kammerherren har god dømmekraft.
De er tilmed på vagt i fredstider.
Det er en ære for kavaleriet, at Hans Nåde valgte en af os.
Men, Isaburo...
Gør ikke noget stort ud af brylluppet og så videre. Kun de nærmeste.
Med tiden kan det medføre en forfremmelse for dig.
At fejre det i stor stil ville være respektløst over for Hans Nåde.
Forstår du det?
Ligegyldig hvad er det gode nyheder. Sikken glæde!
Han er ikke så fræk.
Han er ligeglad med, hvad du føler, og hvad det betyder for din familie.
Det eneste, han tænker på, er kavaleriets ry.
Vil du benytte din hemmelige kampteknik?
Den anden går frem, og du bakker.
Den anden går frem igen, du bakker. Men i sidste øjeblik-
- skifter du stilling fra forsvar til angreb.
Men du angriber aldrig. Du venter, til modstanderen bliver træt.
Det vil sige, indtil han giver op.
- Ikke værdige? - Netop.
Vi kan ikke tage imod Hans Nådes tidligere medhustru.
Bare rolig. Det er sket før-
- ikke kun i Aizu-klanen, men i alle klaner.
Det er jeg bevidst om, men jeg ønsker at takke nej til æren.
Takke nej?
Hør her, Sasahara. Det kan ikke lade sig gøre.
- Det er Hans Nådes ønske. - Jeg vil ikke være respektløs.
Men vi er ikke sådan en ære værdige.
Du ved vel, hvad sådan et ønske indebærer? Det er en ordre.
Jeg adlyder ordren, men takker nej...
Hvad mener du? Takker du nej, adlyder du ikke.
Det er ikke det, jeg mener! Vi er bare ikke den ære værdige.
Sasahara... Nægter du at gå med til det?
Nej. Det handler ikke om det, men vi er ikke denne ære værdige.
Jeg er snart træt af at høre på det!
Far, jeg vil tage imod Hans Nådes gave.
Hvad siger du?
De unge har mere forstand.
Jeg ved ikke, hvilken nytte man har af kun at tænke på kampteknik.
Isaburo Sasahara, du er lidt for stædig.
Må I nyde
et langt liv sammen
vi findes ved jeres side
så længe I lever
dette er en dag at fejre
lad vores sjæle fejre denne lykke
Jeg har ikke meget at tilbyde-
- men jeg håber, I byder mig velkommen i familien.
Du var måske Hans Nådes yndling før-
- men nu er du gift ind i familien Sasahara.
- Glem ikke det. - Suga, du behøver ikke...
Jo. Jeg er nødt til at sige det for at bevare disciplinen herhjemme.
Denne kvinde blev forvist, selvom hun fødte Hans Nådes barn.
Vi skal ikke være for venlige.
Velkommen hjem. Jeg hørte ikke, at du kom.
Det går nok. Hvor er Nui?
Svigermor gik med hende hen til Shonenji-templet.
Og far?
Han var færdig med arbejdet og kom hjem for en time siden.
Ichi...
Min mor er sikkert uvenlig, men tag dig ikke af hende.
Nej. Det er hun ikke. Hun fortæller venligt om mine huslige pligter.
Det tror jeg ikke på.
Hvis du nogen sinde synes, at det bliver uudholdeligt-
-så tænk på min far.
Din far?
Han synes ikke om, hvordan min mor tænker eller taler.
Alligevel har han udholdt det i mere end 20 år.
- Ichi, er middagen færdig? - Ja, lige om lidt.
Gør en flaske sake klar til i aften.
- Når katten er borte... - Sig ikke den slags.
Hvis katten forandrede sig, ville jeg ikke behøve sige det.
Men verden bliver aldrig, som man vil have den.
“Jeg ønsker at trække mig tilbage-
- og lade min søn Yogoro overtage som familiens overhoved.”
“Jeg håber, at mit ønske bliver indfriet.”
Sasahara, hvordan går det mellem din søn og hans hustru?
Det glæder mig at sige, at alt er i orden.
Du gjorde megen modstand i begyndelsen-
- men nu er alt godt... og du er glad?
Jeg håber, du kan tilgive mig.
Det er lidt tidligt at trække sig, men hans søn giftede sig, så...
Vi beder adjudanten om at få Hans Nåde til at bevilge det.
Det kommer ikke til at trække ud.
Skal Isaburo Sasahara trække sig tilbage?
Jeg har ikke tænkt så meget over det før-
- men nu, hvor det er gjort, føler jeg mig lettet.
Men også lidt tom i hjertet.
Jeg spørger mig selv om, hvad jeg har gjort med mit liv.
Det ligner mig ikke.
Yogoro har giftet sig, og det er et lykkeligt ægteskab.
Livet bliver måske lidt bedre for næste generation.
Yogoro får det trods alt bedre end mig.
Det bliver sjældent så slemt, som man frygter.
- Hvad? - Med Yogoros kone, mener jeg.
Nej. Hun er en udmærket hustru.
Jeg frygtede, at hun ville eksplodere-
-men jeg tog helt fejl.
Suga er, som hun er-
- men Ichi er altid venlig og svarer hende ikke igen.
Men en ting forstår jeg ikke. Hvis hun nu er så fattet-
-hvorfor angreb hun så Hans Nåde?
Ja. Så er vi to. Jeg begriber det heller ikke.
Dine pligter er som sagt ikke særlig krævende.
Holde styr på våbendepotet.
Sørge for, at lakajerne rengør våbnene på bestemte datoer.
Mere er der ikke.
Det svære er at have med andre at gøre, fæller såvel som overordnede.
Du skal ikke altid bøje dig, men mennesker er til tider urimelige-
- og de minder en om det, når man ikke udfører sit arbejde.
Undskyld.
- Riskager? De ser gode ud. - Velbekomme.
Vent lidt, Ichi.
Jeg skal snart trække mig tilbage.
Så bliver Yogoro familiens overhoved, og du er hans hustru.
Du skal ikke holde dig tilbage over for heksen.
Du er husmoren nu. Er det forstået?
Ja, men hun er trods alt min svigermor-
- og jeg skal betragte hende som en mor.
Undskyld.
Yogoro, det var alt om dine pligter.
Tag nu en riskage.
Men der er en ting, jeg ikke forstår...
- Hvad? - Altså...
At det er den samme kvinde, der rev i Hans Nådes tøj.
Det er ubegribeligt for mig.
Jeg havde også svært ved at tro på det-
-så jeg spurgte hende forleden.
Nå?
Hun blev nedtrykt-
-og fortalte mig det.
Jeg var 19, da jeg kom til lensherren.
Det var forrige år.
Ichi, vent lidt...
Det er sådan, at adjudanten er her i et særligt ærinde.
Hans Nåde har bemærket dig.
Du skal blive hans medhustru.
Vær taknemlig for æren.
Du blev vel chokeret over så pludselig en besked.
- Jeg følte snarere vrede. - Vrede?
Lensherren var mere end 50 år og var blevet forelsket i mig.
Det føltes, som om en behåret larve kravlede på mig.
- Jeg rystede i hele kroppen. - Hvad skete der så?
Dette er ikke kun et lune fra Hans Nådes side.
En lensherre skal have en arving, så slægten ikke uddør.
Lige nu har Hans nåde kun en arving: Unge hr. Masamoto.
Hvis noget skulle ske...
Ligegyldig hvad, Ichi...
Det er ikke alle kvinder. Der udvælges som medhustruer.
Hvis hun får en søn, kan denne en dag blive Hans Nådes arving.
Hun skal være lige så smuk og godhjertet som dig.
Jeg... kan ikke takke ja.
Er grunden, at du allerede har en forlovet... Sannojo Kasai?
- Sannojo Kasai? - Ja.
Vores forældre havde arrangeret vores forlovelse.
Så hvis Sannojo går med til det-
- vil du altså med glæde gå i tjeneste hos Hans Nåde?
Hvad siger du?
Jeg troede aldrig, at Sannojo ville gøre det.
Men han adlød Hans Nådes ordre-
-og afstod fra dig?
- Ja. - Du havde altså intet valg.
Men jeg ville alligevel ikke. Så jeg ventede med at svare.
Du er kun til besvær. Gå nu!
Nej. Jeg går ikke, før jeg har talt med Sannojo.
Du lovede at gå i tjeneste hos Hans Nåde, hvis Sannojo gik med til det.
Det har han åbenbart gjort.
Som De befalede-
- har Hyoemon Shiomis datter Ichi indfriet dit ønske.
Det var som at slæbe en hvid bryllupskimono gennem mudder.
Så kom jeg på en tanke...
Nej. Det var nærmere en bøn. Jeg tog en beslutning.
Jeg ville føde sønner til ham.
En masse raske drenge.
Ingen anden kvinde skulle opleve min smerte. Det skulle slutte med mig.
Det var virkelig som at bede en bøn.
Det var nøjagtig sådan, det føltes.
Og så...
Et år senere fødte jeg Kikuchiyo.
Fordi jeg skulle hvile mig efter fødslen-
- sendte Hans Nåde mig til de varme kilder i Atsushio.
Da jeg vendte tilbage til slottet...
Ichi, det her er Tama.
Vær sød mod hende.
Det var ikke misundelse.
Den nye medhustru viste ingen tegn på sorg-
-og jeg hadede hende for det.
Hun var så stolt af at være medhustru!
Du er et uhyre!
Hans Nådes utilfredshed med dig...
har været min lykke.
Jeg kunne aldrig have fundet en bedre hustru.
Fra og med i aften-
-skal jeg glemme min søn.
Hvad?
Lensherren betyder intet for mig.
Men...
jeg var bekymret for barnet, jeg fødte.
Det var jeg.
Men fra og med i aften...
skal jeg heller aldrig mere tænke på barnet.
Jeg skal glemme ham.
Yogoro...
Behandl Ichi ordentligt.
Du er en heldig mand.
Der findes ikke en bedre kone end hende.
Et par uden børn har intet, der knytter dem sammen.
Jeg har ventet i næsten to år, men endelig...
Jeg havde foretrukket en dreng.
Hyoemon, man kan ikke få alt, hvad man ønsker sig.
Har I besluttet, hvad hun skal hede?
Yogoro og jeg har ikke meget mellem ørerne-
- men vi har drøftet det og givet hende navnet Tomi.
Sendebud!
Jeg hedder Ryuzo Komiya og har et bud fra Edo.
Hvad siger du? Er unge hr. Masamoto død af en sygdom?
Ja. Det er sandt.
Han hvilede sig efter en forkølelse, han pådrog sig.
Men hans tilstand forværredes-
-og han gik bort i løbet af natten.
- Sikket held... - Hvad?
Arvingen er død-
-men Matsudaira-slægten uddør ikke.
Vi har unge hr. Kikuchiyo, sønnen af Hyoemon Shiomis datter Ichi.
Men Sasahara...
At Kikuchiyo er blevet Hans Nådes arving-
- indebær, at Ichi er mor til den kommende lensherre.
Hvis hun forbliver gift med en vasal-
-hvad siger folk så ikke?
Mener du, at det er Hans Nådes ønske?
Ja.
Kammerherrerne, både her og i Edo, er enige.
Du bør ikke vente på den formelle ordre.
Yogoro bør sende et brev til Hans Nåde-
- med et ønske om at sende Ichi tilbage til slottet.
Kaptajn Kotani, har du talt med Yogoro om det?
Jeg har forsøgt at overtale ham siden i forgårs, men han nægter.
Selvfølgelig gør han det. De har et barn sammen... Tomi.
Nej. Det kan jeg forstå. Følelsesmæssigt er det svært.
Kammerherren og adjudanten forstår det-
- men i vores verden er der ikke plads til følelser.
Det ved du udmærket.
Siger du til mig, at jeg skal overtale Yogoro?
Bed han om at gøre det frivilligt i stedet for at vente på vores ordre.
Jeg håber, at du forstår forskellen!
Ichi, hvad er der galt med dig?
Du er bleg. Har du det dårligt?
Kaptajn Kotani var her i dag.
Jeg føler mig...
mere skuffet end glad...
over din omtanke.
Beklager, Ichi.
Jeg ville ikke holde det hemmeligt-
- men jeg kunne ikke få mig selv til at tale om det.
Storebror... Far vil tale med dig.
Hvad taler mændene om i enerum?
Jeg ved det ikke rigtig.
De opfører sig, som om der er en krise, og så skjuler de det for mig!
Sig til dem, at de kan tale om aftenen efter maden.
Ichi, jeg har noget at fortælle dig.
Kom herind.
Først... fars ord:
Han har trukket sig tilbage, og jeg er familien Sasaharas overhoved.
Han vil have, at jeg skal gøre det, jeg synes er rigtigt.
Men han siger også, at du betyder for meget for familien til-
-at vi kan sende dig af sted.
At vi skal passe så godt på dig, som vi kan.
Det lader ikke til, at mor ved noget som helst om det her.
Før eller senere skal jeg sige det.
Men bare rolig.
Ichi...
Der er intet, der kan få mig til at sende dig tilbage.
Det er også for Tomis skyld.
Det er Hans Nådes ønske, men han er alt for egoistisk.
Ichi er ikke en dukke. Hun er kød og blod.
Ja, det har du ret i.
Jeg forstår, at det er svært for dig, som er ung.
Men man kan ikke ræsonnere med grædende børn eller herskere.
Isaburo, lad os høre, hvad du synes.
Jeg synes ingenting.
Yogoro er familiens overhoved nu. Det er ham, der bestemmer.
- Men en ting vil jeg sige. - Hvad?
Da vi tog imod Ichi, var det adjudant Takahashi, der kom her.
Jeg vil have, at han skal komme-
- og forklare, hvorfor vi nu skal sende hende tilbage.
Jeg ville ønske, det var muligt-
- men det ville vække for megen opmærksomhed.
Isaburo, det her er en ordre fra Hans Nåde!
Så vil jeg høre Hans Nådes grunde. Når moren til hans søn er besværlig-
- tvinger han hende til at gifte sig med en vasal.
Når han får andre besvær, vil han have hende tilbage.
Det er urimeligt og hensynsløst. Han ved intet om menneskers følelser.
Om menneskers følelser?
Kaptajn Kotani, det var ikke med glæde, at vi tog imod Ichi.
Og Ichi kendte ikke Yogoro eller vores familie.
Det var heller ikke sjovt for hende.
Men grunden til, at de er lykkelige i dag, er-
- at de har behandlet hinanden med ømhed og omtanke.
Ja, selvfølgelig. Det forstår jeg udmærket.
Men Isaburo...
Hvis du er umedgørlig, kan det slutte slemt for familien Sasahara.
Om der så regner ild fra himlen, sender jeg ikke Ichi tilbage.
Hvad? Hvad nu hvis der også regner blod?
Vent, Yogoro. Tænk på, hvad du siger!
Kaptajn Kotani, jeg tror, at det er nok for i dag.
Jeg beder dig, mor. Du, som selv er kvinde, burde forstå hende.
Hvad ville du gøre i Ichis sted?
Forlade Tomi og flytte tilbage?
Så er det nok! Skal familien knuses, fordi du er vild med en kvinde?
Sådan, som det ser ud...
Altså... Sådan, som det ser ud nu, er det måske uundgåeligt.
Storebror, mener du virkelig, at du vil sætte familiens skæbne på spil?
- Ja. - Hvad siger du?
Bunzo, hvis du var mig, ville du så sende Ichi tilbage?
Selvfølgelig. Du er for blødsøden!
Styr dig, Bunzo!
Yogoro er familiens overhoved. Det er hans beslutning.
Ichi...
Vær tålmodig. Du må ikke opgive håbet.
Elsker du Tomi og Yogoro-
- skal du tilsidesætte dine forpligtelser.
Jeg mener, at du er en hustru, der er værd at beskytte-
- selvom det fører til familiens undergang.
Jeg er ikke det her værd.
Men det slutter ikke her.
Jeg gav hende besked. Hun kommer snart.
Søster... Herhenne.
Vi har hørt alt om omstændighederne her.
Vi slægtninge og familien Sasahara har drøftet, hvad vi skal gøre.
Vi har talt med Yogoro og ved nøjagtig, hvad han føler.
Dermed handler det nu kun om, hvad du føler.
Vi vil gerne høre din mening.
Ichi, vil du fortsætte med at leve med Yogoro-
- selvom om det knuser familien Sasahara?
Ichi, lad os høre dit svar.
Ja. Det vil jeg.
Selvom det betyder familien Sasaharas undergang?
Ja.
Ichi... Din far, Hyoemon Shiomi, har bedt kammerherren om-
- hurtigst muligt at tage dig med tilbage til Hans Nåde.
Det skal du vide.
Og ikke nok med det.
Når Yogoro går til og fra slottet, står han og venter-
- for at bede ham om at sende dig tilbage.
Det er sket flere gange.
Min far er min far. Jeg er mig.
Hellere dø end vende tilbage dertil.
Vær venlig at meddele kammerherren og adjudanten det.
Jeg beder jer om at fremlægge det på en pæn måde.
Hvis der fandtes en pæn måde, ville vi ikke sidde her.
Ichi, jeg gentager spørgsmålet.
Ligger dit ønske om at blive hos Yogoro fast-
-selvom det knuser familien?
Og ud over familien bliver vi andre slægtninge også straffet.
Men det er du vel ligeglad med?
- Jeg har intet valg. - Jeg forstår det.
Det er meningsløst at prøve at overtale en som hende.
Du kan godt give op, Suga.
Du er uansvarlig, Yogoro, men det er uheldigt, sådan en kvinde vælger dig!
Du behøver ikke længere tage hensyn til os.
I kan hermed begge lægge familien i ruiner.
Vi skal også forberede os på at blive inddraget.
Intet under, at du angreb Hans Nåde. Du er så stivnakket.
Ichi, jeg beklager...
Vend tilbage. Vend tilbage til Hans Nåde!
Din idiot!
Hvorfor siger du det nu?
Hvad betyder familien for dig?
Hvad betyder det, at slægtningene får problemer?
Eller har du besluttet, at du vil beskytte din stilling?
Yogoro. Ichi.
Lyt til mig.
Min svigerfar blev imponeret over min kampteknik-
- og bad mig om at gifte mig ind i familien. Jeg kunne intet andet.
Jeg var med andre ord et værdiløst menneske.
For at vise mit værd kæmpede jeg i 20 år-
- for at bevare familien Sasaharas gode ry og stilling.
Hvorfor er jeg så stædig nu?
Delvis på grund af klanens hensynsløshed.
Men det skyldes også noget, jeg aldrig selv har oplevet.
Det er din smukke elskede, der har rørt mig allermest.
Og nu gør du det her!
Lov mig, Yogoro-
-at du aldrig giver slip på Ichi.
Og du, Ichi... Hvad end der sker, må du ikke forlade ham.
I skal begge love mig det!
Er Yogoro hos kammerherren?
Ja, og han venter på dig.
Jeg mødte ham på slottet.
Han var på vej hen til kammerherren og sagde, at du skulle komme.
Kammerherren vil spørge jer begge om nogle ting.
- Men hvad skal jeg gøre med Tomi? - Det bliver kun et øjeblik.
Jeg følger med dig.
Min bror venter på dig.
Sig din mening tydeligt, som du gjorde til slægtningene.
Søster!
Hvis du mister modet nu, hvad skal min bror så gøre?
I skal vise kammerherren, hvor fast I står ved beslutningen.
Skynd dig nu!
Søster?
Søster!
- Far, hvad har du lavet i dag? - Jeg besøgte Tatewaki ved grænsen.
- Er der noget nyt fra slottet? - Nej. Ikke endnu.
Som det ser ud nu, så kan man måske...
Jeg håber, at der ikke sker noget.
Hvorfor skriger Tomi? Hvor er Ichi?
- Hun gik. - Er hun gået?
Hen til kammerherren. Cirka klokken 14.00.
Hvad? Hen til kammerherren?
Mor, hvor er Ichi? Hvad er der sket med Ichi?
Hvor er Bunzo?
Bunzo! Hvad har du gjort med Ichi?
Bunzo! Hvad er der sket med hende?
Mor siger ikke noget-
- men Sahei og Nui siger, at du tog hende med hen til kammerherren.
Jeg vil vide, hvad der er sket!
Altså...
Bunzo... Du narrede hende!
Hvor mange gange skal vi sige det, før du forstår det, Ichi?
Vi havde intet valg.
Det er ligegyldigt, hvor mange gange I siger det. Jeg vil ikke forstå det.
Hvad?
Min mand, mit barn og min svigerfar er sikkert urolige.
Jeg er nødt til at gå hjem.
Vent, Ichi!
Hvis du ikke går med til det på trods af alt det, vi har sagt-
- så kan du vende tilbage til familien Sasahara-
- men kun hvis du lader Yogoro Sasahara og hans far Isaburo-
-begå seppuku.
Ichi, jeg beder dig om at lytte til mit råd-
- og frivilligt vende tilbage til slottet.
Gør du det uden at skabe ballade-
- ser kammerherren gennem fingre med det, der er sket.
Men hvis du insisterer på at vende hjem til familien-
- bliver Yogoro og tilmed hans far Isaburo-
- der ikke har styr på sit hjem, beordret til at begå seppuku.
Deres Nåde Ichi, jeg beder Dem om at vende tilbage til slottet.
Du er altså konen til soldaten Bansaku Kariya?
Ja. Jeg hedder Kiku.
På kammerherrens ordre? Hvad er ordren?
Han bad mig om at aftale mine besøg hos dig om morgenen og aftenen-
-for at amme din datter Tomi.
Jeg vil ikke have almisser! Gå din vej!
Men...
- Hvis jeg går hjem uden... - Så er det nok. Gå din vej!
- Men... - Gør, som jeg siger!
Vent!
Din tåbe, Tomi!
Hvordan kan du være så glad ved en fremmed kvindes bryst?
Din tåbe, Tomi...
Yogoro!
Fra og med i morgen skal du ikke tage hen på slottet.
Det havde jeg allerede selv bestemt.
Hvad laver Yogoro?
Han har ikke været her, siden det der skete-
- men han har meddelt, at han er syg.
Og Tomi?
Kammerherren beordrede hustruen til soldaten Basaku Kariya-
- til at gå hen og amme hende to gange om dagen.
Hun er rask og godhjertet. En god, pålidelig kvinde.
Du mener altså, at det hele er forbi?
Ja. Nu, hvor Ichi er vendt tilbage til slottet.
Det kunne aldrig have sluttet på en anden måde.
Vi tog bare en besværlig omvej.
Det fører ingen vegne at gøre oprør.
Isaburo, mener du virkelig det?
Jeg kom her i dag for at sikre mig, at det var det, du mente.
I så fald håber jeg, at du snart glemmer hele denne historie.
Klanens behandling af din familie har bekymret mig-
-ligesom din reaktion på den.
- Bekymret dig? - Det minder om din sværdteknik.
Den anden går frem, og du bakker. Gør han det igen, bakker du igen.
Men du plejer ikke at give dig så let.
Klanen begærede ikke formelt at få hende tilbage.
Det ligner i højere grad en kidnapning.
Hvis shogunens rigsråd i Edo eller lensherrerne hører om det-
- kan det blive et problem for Matsudaira-slægten.
At det kommer til at slutte sådan her...
At du kommer til at tillade det...
Det kan jeg ikke tro på.
Skal jeg sende bud og formelt bede slottet om at tage hende tilbage?
Det var det eneste, vi kunne gøre.
Det var for familien Sasaharas skyld.
Det er en krænkelse. Og nu skal jeg bede dem om at tage hende tilbage?
Vi beder dig, Yogoro. Jeg forstår, at det ikke er let.
Jeg frygtede, at du tog hen til kammerherren.
Jeg værdsætter, at du lod være.
Kammerherren og adjudanten er imponerede over din selvbeherskelse.
- Så hvis du sender et brev... - Jeg nægter.
Jeg mindes ikke, at jeg sendte Ichi tilbage til slottet.
Yogoro...
Det er alt sammen forbi. Kan du ikke bare gøre, som Kenmotsu siger?
Det er absurd, far. Jeg går aldrig med til det.
Men tænk på Ichi. Hun holdt tårerne tilbage-
- forlod alting og vendte tilbage til slottet.
Hvis jeg skal tænke på Ichi, hvordan kan jeg så svigte hende?
Det svarer til at tilkalde en læge, når en person allerede er død.
- Hvad siger du? - Vent lidt, Yogoro.
Yogoro er stadig ung.
Isaburo, tal med ham, så han kan forstå det.
Alt det her handler om jeres familie.
Ikke kun vores familie, men også din og resten af slægten.
Ligegyldig hvad vil jeg bede dig om at gå hjem for i dag.
Yogoro bliver svær at overbevise, men jeg skal tale med ham.
Giv mig nogle dage.
Kommer Yogoro her og anmoder om at aflevere hende tilbage?
- Ja. - Hvor rart at høre.
Tak for dine anstrengelser.
Så kom det endelig på plads.
Vi kan se frem til festivalen for Suwa-helligdommen i morgen.
Ja, og Inoko-festivalen!
Det her var uundgåeligt-
- så hvorfor var de til så megen besvær?
Yogoro tog fejl, men Isaburo var også uforskammet.
Det er sandt.
Han er under tøflen. Det, at han modsatte sig klanens ordre-
-ligner ham slet ikke.
Nu er sagen afgjort, så vi behøver ikke klandre ham.
Hans adfærd er hæderlig.
Vi burde belønne ham på en måde.
Yogoro Sasahara fra kavaleriet er ankommet!
Jeg er glad for, at du gør tjeneste igen. Jeg hørte, du var syg.
- Er du kommet dig? - Ja, helt og holdent.
Og hvad er dit ærinde?
Efter at have overvejet min fars ønsker, har jeg taget en beslutning.
Her er den.
Det var godt. Tak skal du have.
Idiot! Er du gået fra forstanden?
Anmodning.
Ichi, hustru til min søn, Yogoro, er blevet ulovligt bortført.
Det var uretfærdigt at tvinge hende tilbage til slottet.
Det strider mod enhver moral, og kan ikke tilgives.
Hermed beder jeg jer om omgående at aflevere hende tilbage.
Hvis vores anmodning afvises-
-skal den skamløse gerning-
- som Masakata Matsudaira og hans embedsmænd, har begået-
- blive kendt i alle Japans 60 provinser.
Den 18. november 1727, klokken 14.00.
Isaburo Sasahara fra Aizu-klanen.
En advarsel.
Nogen kan bruge mit eller min fars navn til-
-at sende Ichi tilbage til slottet.
Men så kommer det ikke fra os. Så er det en forfalskning.
Husk det. Nu må I undskylde mig.
Tak, fordi du kom.
Du må have meget at se til med Inoko-festivalen.
- Hr. Sasahara... - Vi lufter bare lidt ud.
- Men... - Tatami-måtterne?
Det er nødvendigt i tider som disse.
Så vi ikke glider i blodet.
Tomi har ventet på dig, som du kan se. Værsgo.
Lad hende drikke sig mæt. Det bliver måske sidste gang.
Må jeg bede dig om noget?
Når du har ammet Tomi, kan du så koge ris?
- Ja. - Jeg har afskediget tjenestefolkene.
Og jeg har sendt Suga og Bunzo væk for at få mere plads.
Bare kog risene. Yogoro og jeg laver risbollerne selv.
Man kan ikke kæmpe på tom mave.
Undskyld?
Undskyld mig!
En ordre fra Hans Nåde. Vis ærbødighed!
En ordre fra Hans Nåde, sagde jeg. Viser I ikke ærbødighed?
- Det er for sent med ordrer. - Tag den med ro, Yogoro.
Lad os høre, hvad ordren indebærer.
Ordre!
Isaburo og Yogoro Sasahara.
Fordi I har forulempet og trodset Hans Nåde-
-skal I begå seppuku.
Seppuku?
Det var barmhjertigt af Hans Nåde.
Jeg troede, vi skulle anholdes-
- og hænges eller sømmes op ved fødderne.
- Jeg skal rette mig efter det. - Far...!
Men kaptajn Kotani, inden vi gør det, vil jeg bede om noget.
- Giv mig tre hoveder! - Hvad siger du?
Hovederne af lensherre Masakata Matsudaira-
- kammerherre Sanzaemon Yanase og adjudant Geki Takahashi.
Skurkene, der tog min søns kone uden anledning. Giv mig deres hoveder!
Fanden tage dig!
Tatewaki Asano, lederen af grænsevagten, er ankommet.
Tatewaki, jeg har tilkaldt dig af en grund.
Forbered dig omgående på at dræbe Isaburo og Yogoro Sasahara.
Det hævdes, at du er Isaburos ligemand i kamp.
Men hvis han er for svær en modstander-
-så tag fire-fem stærke mænd med.
Det er en underlig ordre.
Hvad siger du?
Både far og søn har modsat sig klanens ordre.
Anses de ikke for at være forbrydere i vores klans øjne?
Netop!
Så er det inspektørernes opgave at pågribe og straffe dem.
Jeg er ansvarlig for grænseovergangen.
Jeg skal holde styr på dem, der kommer til og forlader vores område.
Siden hvornår er jeg blevet inspektør?
Det er ikke tid til at drøfte, hvad dine regelrette pligter er.
Der tager De fejl.
Alt det her begyndte med en regel om-
- at moren til Hans Nådes kommende arving-
-ikke måtte være gift med en vasal.
Vi skal holde os til reglerne.
Hvis De befaler mig at dræbe dem-
- så forfrem mig til inspektør her og nu-
- og bed Hans Nåde love mig en lønforhøjelse-
-ifølge klanens regler.
Tatewaki! Du går for vidt. Hvorfor er du så umedgørlig nu?
- Gå. - Vi skal samle nogle soldater.
Sasahara og hans søn skal dø!
- Gør jer klar med det samme. - Dum ide.
- Hvad siger du? - Isaburo er en uforlignelig kriger.
I får kun flere problemer, hvis I sender jeres mænd derud.
For at ordne situationen, bør I sende Ichi tilbage til familien Sasahara...
- Hvad? Sikke noget vås! - I skal forstå...
Hvis I tyr til vold, kommer I til at se et bjerg af døde og sårede.
Det er koldt, hvad?
Hvad er klokken?
Lidt over klokken 16.00, tror jeg.
Spis dig ikke helt mæt. Det her bør være nok.
Der kommer nogen, ikke sandt?
Skridtene antyder, at han er alene.
Det er Bunzo.
Bunzo?
Bunzo!
Stå ikke der. Kom ind i haven.
Far!
Du kan roligt tie. Jeg ved allerede, hvad du vil sige.
- Kom nu ind. - Far!
Bunzo, kom ind.
Far!
Hvordan er det at bo hos Kenmotsu?
Her, drik en kop. Lyt til festivaltrommerne.
- Far! - Jeg ved, hvad du vil sige.
Du er blevet tvunget af slægten hos Kenmotsu-
-til at komme her med en meddelelse:
“I har trodset klanen længe nok.”
“Det er tid til, at I tager imod jeres straf.”
Far...
Her, drik en kop.
Bunzo, bliv ikke vred på mig.
Det er ikke kun dig og mor, der bliver straffet, men hele slægten...
fordi I har så ubetænksom en mand i familien.
Far...!
Men husk dette: Hver især har sin måde at leve på.
Jeg klandrer hverken dig eller Suga for det, der er sket.
Jeg bærer ikke nag til jer.
Hver især har sin måde at leve på.
Tag nu et glas, og gå så hjem.
Og hils alle fra mig, og sig:
“Jeg, Isaburo Sasahara, har aldrig før-
- følt mig mere levende, end jeg gør nu.”
Hans Nåde er ankommet!
Har I endnu ikke taget jer af Sasahara?
Hvad laver I? En kriger har trodset mig og klanen.
Tænk, hvis de andre klaner hører om det. Sanzaemon?
Tag nogle mænd med, og ordn det før daggry.
- En enkelt ting... - Hvad?
Det er værre, hvis kammerherren tager derhen. Lad mig gøre det.
Tager du derhen, Geki?
Far, trommerne for Suwa-helligdommen er tavse.
Det er sent, så de er vel færdige for i dag.
Det er to år siden i dag, at man bad os om at tage imod Ichi.
Jeg kan også huske det.
Man skulle fejre Inoko-festivalen for høstgudens afrejse.
På slottet var det dagen før festivalen for Suwa-helligdommen.
Far...
Det her lyder måske blødhjertet...
Hvad er der?
Jeg er mere bekymret for Ichis fremtid-
-end jeg er for Tomis.
Sådan skal det være, Yogoro.
Det skal du ikke skamme dig over.
Den kærlighed, I føler for hinanden, har skænket mig nyt liv.
Men Yogoro, vær ikke for bekymret for Ichi.
Vi kommer til at dø her-
- men hun er mor til den kommende lensherre.
Ingen kan tortere hende-
- og ingen kommer til at gøre hende fortræd.
Men far, er de ikke lang tid om det?
Jeg ville spørge, om jeg måtte komme ind-
- men porten stod åben, så jeg tog mig den frihed.
Du må tilgive mig.
Ichi!
Nu skal jeg viderebringe Hans Nådes ordre.
Ordren om seppuku har vi allerede fået.
Nej. Han har udfærdiget en ny ordre.
Isaburo og Yogoro Sasahara.
For jeres manglende respekt for Hans Nåde-
- skal I fængsles i Enshoji-templet uden for slottet.
Hvorfor ændredes straffen fra seppuku til det her, som er en mildere straf?
Hendes Nåde Ichi, moren til Hans Nådes arving Kikuchiyo-
-tilhørte tidligere denne familie.
Hun bønfaldt Hans Nåde om at skåne jeres liv.
Har I i sinde at tage taknemligt imod Hans Nådes ordre denne gang?
Nej! Det er ikke sandt.
Det var som Yogoro Sasaharas hustru-
-at jeg bønfaldt Hans Nåde om-
-at skåne min far og min mand.
Det var ikke som arvingens mor. Jeg...
Jeg er stadig Yogoro Sasaharas hustru.
Det er faktisk, som Hendes Nåde siger-
-men jeg talte med Hans Nåde.
Selvom hun bønfaldt om at lade jer skåne-
- i egenskab af arvingens mor og ikke i egenskab af Yogoros hustru-
- så lover han at ændre straffen fra seppuku til fangenskab.
Jeg forstår slet ikke, hvad det handler om.
Det gør jeg heller ikke.
Adjudant...
Det lader til, at vi har svært ved at forstå nøjagtig, hvad De sagde.
Det er enkelt.
Erkender I, at Ichi ikke længere tilhører jeres familie-
-og at hun skulle vende tilbage-
- så lytter Hans Nåde til hendes bønner om en mildere straf.
Vil I gå med til det og blive skånet-
- eller nægter I og går i krig mod hele klanen? Valget er jeres.
I så fald beder vi ikke om nåde.
Vi er parat til det værste.
Mener du, at du nægter at forhandle?
Netop.
Det er jer, der gør noget utilgiveligt-
- ved at holde Yogoros kone fanget og ikke lade hende komme hjem til os.
Aflever hende omgående tilbage!
Godt, så...
I har været ganske tydelige i mælet.
Jeg skal nu stille Hendes Nåde et spørgsmål.
Deres Nåde, vil De skåne disse to?
Eller vil De lade vores soldater komme her og dræbe dem?
Deres Nåde, tænk på, at de er mænd.
Stolthed tillader dem ikke at fortryde.
Men for Dem er det anderledes.
Hvis De siger tydeligt, at De ikke tilhører familien Sasahara-
- og De kapper båndene til dem, så er sagen afklaret.
Har De forstået? Hvis De gør det, bliver deres liv skånet.
Så behøver vi ikke bede dem om noget.
Selvom de bad om at få Dem tilbage-
- ville det ikke betyde noget, fordi De har kappet båndene til dem.
- Vent! - Stå stille!
Stå stille... Ellers kan der ske en uventet ulykke.
Deres Nåde...
Vælger De at kappe båndene til dem og skåne deres liv?
Eller vil De lade dem dø som oprørere?
Hvad er Deres svar?
Deres Nåde...
Indebærer Deres tavshed, at De vil gøre, som jeg siger?
Indebærer den det?
Nej. Jeg...
Hvad vil De så gøre?
Ichi... Ichi! Ichi!
Ichi...
Dræb dem!
Far...
Yogoro!
Far...
Ichi!
Tomi, sig nu farvel til din mor og far.
Tomi... Kig grundigt på dem.
Det er din mor og far.
Tomi... Lad os foregive, at de stadig er i live og lytte til dem-
- og spørge, hvad de vil have, at vi skal gøre.
Nej. Jeg ved det uden at spørge.
Jeg ved, hvordan de har det med deres ulykke og død.
De vil have, at vi skal fortælle verden om Aizu-klanens ondskab.
Godt, så. Jeg har forstået det.
Yogoro. Ichi.
Jeg og Tomi lover jer det.
Vi skal styrte Aizu-klanen.
Yogoro.
Ichi.
Først skal jeg og Tomi begive os til Edo-
-og tale med shogunatets rigsråd.
Vi begiver os omgående derhen.
Isaburo Sasahara fra kavaleriet...
Hvor er I på vej hen?
Jeg og Tomi er på vej til Edo.
Jeg skal se bevis på, at det er på klanens vegne-
- eller se en passerseddel, hvis det er et privat ærinde.
Jeg har ingen af delene.
Så kan jeg desværre ikke lade jer komme forbi.
Vi skal til Edo, selvom vi ikke har tilladelse.
Mener du, at I vil forlade området-
-uden nogen officielle dokumenter?
Ja.
Hvis jeg skal gøre min pligt og opretholde min hæder som samurai-
-kan jeg ikke tillade det.
Hvis du insisterer på at bryde loven og passere-
- skal jeg standse dig, om så jeg sætter mit liv på spil.
Så kan det ikke blive anderledes.
Hun er meget rolig.
Jeg ville lægge hende i huset, hvor det ikke blæser-
- men derinde er der mænd, som du og jeg ikke synes om.
Yderst giftige mænd.
Hun fik mælk før morgengry, så hun er sikkert ikke særlig sulten.
Men jeg får ondt af hende, hvis hun slet ikke får noget.
Man skal vente i 100 dage, inden man giver et nyfødt barn ris.
Hun er endelig begyndt at få tænder.
Så jeg gør det nu. Her, Tomi.
Det her er en dag, som hele familien burde fejre sammen-
- og spise ris med azukibønner og fisk.
Men det kan vi ikke. Du må stille dig tilfreds med det her.
Vær nu stille og rolig, Tomi.
Græd ikke, selvom jeg ikke kommer tilbage.
Hvis det sker...
bliver denne mand din fosterfar og opfostrer dig.
Nå...
Du skal tabe, og jeg bliver her.
- Det er bedre sådan. - Hvad mener du?
Isaburo, lad mig vinde.
For Tomis skyld.
Nej. Ligegyldig, hvor god din kampteknik er-
-eller hvor godt du forsvarer dig-
- besejrer jeg dig og fortsætter til Edo med Tomi.
I så fald vinder jeg.
Uden tvivl.
Jeg vinder.
Tatewaki!
Du bærer på tre personers kraft.
Yogoro, Ichi og Tomi.
Jeg kunne aldrig have vundet.
Skynd dig nu. Begiv dig til Edo med Tomi!
Tatewaki!
Tomi...
Tomi!
Tomi! Vi kommer ikke til Edo.
Tomi!
Vi kommer ikke til Edo.
Tomi!
Ingen kommer nogen sinde til at høre fortællingen om din far og din mor.
Tomi, der er intet at gøre ved det.
Men lad mig sige en ting.
Kun en ting.
Tomi...
Når du bliver stor-
-så bliv en kvinde ligesom din mor.
Og gift dig med en mand-
-der er ligesom din far.
Sørg for, at du gør det.
Gift dig med en mand, der er ligesom din far.
SLUT