MARSTON-TYNE MILITÆRFÆNGSEL
Hold så op!
Fasthold, at du er uskyldig.
Lad dem ikke se, at du er bange.
Det bliver okay.
Det var ikke min mening. Undskyld.
Sir, sir... Det vil ikke ske igen.
Jeg ville jo ikke...
Menig Arthur James Gardner, De er blevet fundet skyldig i drab.
Deres sag er blevet anket tre gange, -
- men kendelsen forbliver den samme. Skyldig.
- Ønsker De at sige noget? - Det var ikke meningen.
Jeg er ked af det.
Det var ikke min mening.
Jeg er ked af det.
Luk op.
Nød De forestillingen, major?
Jeg skal tale med major Armbruster. Jeg ved, hvor han er.
- Rart at se dig, John. - Sådan sagde du ikke i aftes, vel?
Vær nu rar. Tag det roligt.
Det er alvorligt denne gang. Du er nødt til at samarbejde.
Kom med.
Goddag, oberst. Generalen venter, major.
Major Reisman, sir.
- Sid ned, mine herrer. - Tak, sir.
- Hvad syntes de om hængningen? - Den virkede effektiv.
Jeg ville høre, hvad De personligt følte.
- Det var ikke specielt morsomt. - Det var ikke underholdning.
Det håber jeg, menig Gardner var klar over.
Mening Gardner var genstand for forløbet.
Der er tilfældigvis en grund, major.
Jeg har Deres tjenestepapirer her.
En masse bulder og brag og en masse forflyttelser.
Kedelige episoder. Højst udisciplineret opførsel.
De gjorde det godt i Italien, indtil De overskred Deres bemyndigelse.
- Jeg har ikke skrevet rapporterne. - Hvad skal det sige?
- At jeg ikke nødvendigvis er enig. - De vil måske gerne selv skrive en?
Jeg er ikke interesseret i at brodere, kun i resultater.
Så stopper vi. Vi gik ikke i krig for at stille Dem tilfreds.
Og De kan bande på, at denne hær ikke er til for Deres skyld.
De har ventet på en forflyttelse.
De kunne være kommet til at vente evigt, men jeg får også ordrer.
Og de her lyder, som om de er skræddersyet til en som Dem.
Jeg dyrker ikke det her "bag-linjerne"-pjat.
En soldats arbejde er at slå fjenden ihjel.
Men det er en anden sag.
Jeg beder general Denton læse ordren højt.
Hvis De så har spørgsmål, må De spørge. Forstået?
"Projekt Amnesti. De udvælger 12 straffefanger eller dødsdømte -
- for drab, voldtægt, røveri eller anden vold.
Fangerne skal optrænes til operation bag fjendens linjer.
Straks før invasionen destrueres målet, der er nævnt på næste side."
Er det det hele? Hvad med målet, der er nævnt på næste side?
- Det vedkommer Dem ikke endnu. - Hvad siger De, major?
Det bekræfter en mistanke, jeg har haft i nogen tid.
Må vi få del i den mistanke?
Det hjælper os ikke til sejr, -
- at vi arbejder for en, der er bindegal.
Så er det godt! De har tilladelse til at spørge om operationen.
De har ikke lov til at kommentere officererne, der står for den.
- Forstået? - Spørg relevant eller hold mund.
- Hvorfor tilbyder De mig opgaven? - Det er ikke noget tilbud.
- Jeg melder mig altså frivilligt? - Netop! Det er godt, De forstår.
Det virker måske overforsigtigt, -
- men mit liv kommer til at afhænge af 12 dødsdømte.
Det ville gavne at vide, hvad de skal optrænes til.
Glimrende spørgsmål. Armbruster, lad os få det skitseret.
"Et slot i Bretagne er feriecenter for tyske generalstabsofficerer."
Målet har ingen militær betydning, men det er konstant i brug.
Der går næppe en dag, uden at der er flere betydningsfulde officerer -
- sædvanligvis med passende kvindeligt selskab.
"En eliminering af disse officerer ville ødelægge kommandostrukturen."
Så folkene skal ned med faldskærm, -
- begive sig til slottet og eliminere flest muligt officerer.
Slottet er naturligvis befæstet og stærkt bevogtet.
- Hvad har man aftalt med folkene? - Intet. Misforstå det ikke.
Det er en amnesti. En udsættelse. Det er betingelserne.
Nej, vi må ikke misforstå noget. Det stinker langt væk.
- Jeg er træt af Deres grovheder. - Det drejer sig om gennemførlighed.
Det er mig, der skal sælge ideen til 12 lykkeligt smilende ansigter.
- De har faktisk en anden mulighed. - Det er ingen mulighed.
Jeg kender sgu mange, der ville vælge den!
Sig frem, major. Hvad går Deres indsigelse ud på?
Mændene er ikke modtagelige for disciplin og slet ikke hård træning.
Kan de ikke få nedsat deres straf, har de ikke grund til at samarbejde.
Dér siger De noget, major.
Men De ved også, at jeg ikke kan omstøde en krigsrets-kendelse.
- De kan forvandle straffen. - Undskyld mig, hr. General...
I henhold til særloven om fremmede styrker har De ret til at gøre det.
Godt, major. Det aftaler vi så.
Hvis nogle af folkene udmærker sig, vil vi overveje at ændre straffene.
Det er ingen aftale. Hvem afgør, om de udmærker sig?
Lad mig om det, men husk, at alternativet fortsat gælder.
Ved det mindste brud på sikkerhed eller disciplin ryger de tilbage.
Forstået? Var der andet, d'herrer?
Jeg så oberst Breed vente derude. Har han noget med det her at gøre?
- Hvad så, i givet fald? - Det ville jeg blive meget ked af.
Oberst Breed er Deres overordnede, og De har at opføre Dem derefter.
- Er De med? - Javel.
Obersten er ikke involveret i operationen.
Men han leder faldskærmsskolen, hvor træningen foregår.
Og jeg vil ikke høre nogen klager.
De har en opgave, så se at komme i sving!
Javel.
Tak, d'herrer.
Major Reisman stiler mod sin egen krigsret.
Han er den mest ubehøvlede officer, jeg har mødt.
Mener De det? Tja, måske.
Men han har i al fald ret i, at en eller anden deroppe er bindegal.
Lad os tale med oberst Breed.
Nå, folkens, nu har I løbepause, så løb!
Major Reisman, sergent Bowren.
Lad fangerne træde an.
Træd an!
DET BESKIDTE DUSIN
"Franko, V.R. Dømt til døden ved hængning.
Vladek, M. 30 års strafarbejde.
Jefferson, R.T. Døden ved hængning.
Pinkley, V.L. 30 års fængsel.
Gilpin, S. 30 års strafarbejde.
Posey, S. Døden ved hængning.
Wladislaw, T. Døden ved hængning.
Sawyer, S.K. 20 års strafarbejde.
Lever, R. 20 års fængsel.
Bravos, T.R. 20 års strafarbejde.
Jiminez, P. 20 års strafarbejde.
Maggott, A.J. Døden ved hængning."
Lad dem træde an efter højde.
- Efter højde. Fremad! - Kom så, I sjovere.
- Lad dem dele ind. - Del ind!
En, to, tre, fire, fem, seks, syv, -
- otte, ni, ti, elleve, tolv.
- Prøv at få dem i sluttet orden. - Javel. Deling, højre om!
Fremad march!
To, tre, fire...
Deling, holdt!
Omkring!
Fremad march!
Deling, holdt! Højre om!
Hvil! Forstår du ikke engelsk?
- Hvad er der galt, nummer 11? - Det gør ondt.
- Hvor? - Jeg ville godt sige det, hvis...
- Ja, tak. Men korrekt, tak. - Jeg behøver ikke at sige det.
- Og heller ikke at marchere. - Hvorfor behøver du ikke marchere?
Fordi fanger ikke behøver at eksercere.
- Og De kan ikke tvinge mig. - Hvad hedder du, kammerat?
- Elleve. - Navnet er Franko, sir.
Kom lige her, Franko.
Nu marcherer du, eller jeg tværer hjernen ud på dig. Er det forstået?
- Hvad observerede De, sergent? - At majoren måtte forsvare sig.
Før fangen tilbage til hans celle.
Lad os så se at få dem i sluttet orden.
Deling, ret!
Højre om!
Fremad march!
Deling, holdt!
Omkring!
Fremad march!
Fangen Franko, Victor.
Hvordan har kæben det?
Du bør lære at passe på, hvis du vil spille hård.
Bekymrer min kæbe Dem?
Frankos smerter bekymrer majoren.
Du var nok en stor mand i Chicagos mafia.
- De har set mine papirer. - Ja, så tag og slap af.
Og hvad sker der så i London? Du prøver et ynkeligt røveri -
- og slår en gammel fyr ihjel. Til hvad nytte?
- Hvad fik du ud af det? - Hvad mener De?
- Hvor meget havde du i lommerne? - Nok.
To pund og ti shilling. Næsten ti dollars.
Og det kan du blive hængt for.
- Hvad vedkommer det Dem? - Intet.
De er jo ikke her for at besøge mig. Hvad vil De?
For min skyld kan de hænge dig for ti dollars eller ti cent.
Men tilfældigvis har jeg lidt at skulle have sagt i øjeblikket.
Og jeg kan få dig ud af kniben. Hvis jeg vil.
Er De general? Næ. Og kun en general kan benåde mig.
Hør så her, din idiot...
Jeg har et forslag, og du skal bare sige ja eller nej.
- Jeg lytter. - Godt.
Du kan enten vente på at blive hængt eller gå ind i min enhed.
Gør du det, er du ude på under 24 timer.
Men du kommer til at knokle som en sindssyg.
Og når jeg er tilfreds, tager du hen, hvor du får besked på.
- Du bliver sikkert dræbt alligevel. - De kender ikke Victor Franko.
- Og hvad så, hvis jeg overlever? - Så slipper du måske fri.
Men bare et eneste fejltrin, og du dingler for enden af et reb.
Hvad er der med Dem?
Tror De, jeg vil dø?
Så kender De ikke Victor Franko.
Hvorfor kan du tysk?
Min far arbejdede i en kulmine i Schlesien og måtte tale tysk.
Og så kom I til USA. Det var hårdt at være minearbejder dengang.
Det er det stadig. Og jeg kan ikke og har aldrig kunnet fordrage officerer.
- Du har jo selv været officer. - I tre dage.
- Nogen må have forfremmet dig. - Og det var en bommert.
- Du hævdede, at han stak af. - Hævdede?
Det gjorde han! Vi var fanget i en morderisk krydsild, -
- og så stak fjolset halen mellem benene med al vores medicin.
Han kunne kun standses med et skud.
- Han lagde selv op til det. - Og du begik kun én brøler.
Vagt.
Du lod nogen se, at du skød.
Fangen Maggott, A.J.
"Maggott, A.J. Dømt til hængning."
Hvis du er sød, kan du få lov at spise sammen med de hvide.
Du har nok humoristisk sans.
Den amerikanske helt, der leende ser døden i øjnene.
De hænger mig ikke, major.
Jeg har aldrig voldtaget den lede mær eller nogen anden.
- Herren gav mig den kvinde. - Og besked på at tæve hende ihjel?
Jeg gør kun, hvad jeg får besked på. Jeg var optændt af den hellige ild.
Og hun prøvede at besmudse min sjæl.
Det var du sikkert, Maggott, men jeg kan huske det her citat...
- "Mig tilkommer det at straffe." - "Mig tilkommer det at straffe.
Jeg vil gengælde, siger Herren." Paulus' brev til romerne kapitel 12.
Netop. Betyder det ikke, at vi skal lade hans kyndige hånd om straffen?
Det er præcis, hvad det betyder.
Men det begrænser ham ikke i valget af redskaber, vel?
Som sagt gør jeg kun, hvad jeg får besked på.
Jeg tror faktisk ikke, du bliver hængt, Maggott.
Jeg tror, at en mand som du er bestemt til højere ting. Vagt!
Og i øvrigt må vi drenge fra Syden jo holde sammen, ikke også?
- Jeg ville ikke slå ham ihjel. - Gør, som jeg siger. Så går det.
Prøver I at få mig slået ihjel på en anden måde?
Mine forældre ville nok blive glade, hvis jeg døde som soldat.
Sådan har jeg det ikke.
Hvad bilder den major sig ind at nusse om sådan en flok dyr?
Korporal Morgan, hvis De ikke har noget at lave, kan jeg finde noget.
Kom så i sving.
De ved udmærket, hvorfor jeg er her.
Skulle jeg måske have ladet den flok idioter kastrere mig?
Hvis det var det, de var ude på, -
- må man sige, du handlede rimeligt.
Mange tak, hr. Major. Min dybtfølte tak.
Men retten var ikke enig, vel? Så hvor står du nu?
Jeg kan tilbyde dig et alternativ, så du kan kæmpe videre.
- Tyskerne er det sande herrefolk. - Det er Deres krig, ikke min.
Slås De bare med tyskerne.
Jeg vælger selv mine fjender.
Det er din ret, men den har du ikke glæde af så længe mere.
For den 25. marts har du en aftale med bødlen.
Det er om seks dage.
Buenas dias, major.
Når jeg ser referatet fra hans sag, er der visse ting, jeg ikke forstår.
Hævdede han, at han ikke gjorde det?
De har vist ikke opholdt Dem så meget i fængsler.
Det første, man lærer, er, at alle er uskyldige.
Men det taler ham der ikke meget om.
Han er bare gal over, at han ikke må få strenge til sin guitar.
Har nogen fange nogensinde hængt sig i en guitarstreng?
- Nej, og det sker næppe heller. - Giv ham nogle, hvis han siger ja.
Alle ret!
- Lad folkene sætte sig. - Sæt jer!
- Vagterne skal ud. - Jamen... Javel, sir.
I hørte beskeden. Ud.
Skulle nogen have glemt det, så hedder jeg Reisman.
I har meldt jer til noget, der giver jer tre muligheder.
I kan kludre under træningen og ryge tilbage hertil.
I kan kludre i kamp, og så slår jeg jer ihjel.
Eller I kan parere ordre, og så klarer I den muligvis.
I må ikke forsøge at flygte. Det vil ikke kunne undskyldes.
Blot ét brud på disse vilkår, og samtlige ryger tilbage hertil.
I er afhængige af hinanden. Hvis nogen prøver at være smart, -
- får alle 12 det lige i synet. Forstået?
Prøv at huske på det. Nogen spørgsmål?
Sir!
Skal vi spise sammen med niggere?
Der er ingen fare. Herren fra Syden ville blot drøfte bordplanen.
Han og hans kollegaer diskuterer den netop nu.
Nå, lad os gøre noget ved det. Chicago har altid haft gode kastere.
Og min søster kan ramme bedre end nogen af dem.
Vi kører!
- Hvad synes De, sergent? - Det skal nok gå.
Spar mig for det vrøvl. Hvad synes De?
Jeg tror, at de ved først givne lejlighed skyder Dem i hovedet, sir.
Tak, sergent.
Nå, Franko, så kører vi.
Af sted.
Kom så.
Derover.
Lad folkene træde an.
Kom i sving! Træd an her.
Kom så. Fart på.
Ind med dig, Jiminez.
Alle ret!
Fjern den cigaret, Franko.
Tak.
Dette er jeres nye hjem indtil videre.
I skal selv bygge det, men byggeriet må ikke forstyrre jeres træning.
Jo hurtigere I får det bygget, desto hurtigere slipper I for regnen.
Sergent, lejren skal være rejst og færdig, inden måneden er gået.
Tak.
Hvis her var brand, ville skidtet brænde ned til grunden.
Kom så. Fart på.
Sig mig, er du tysk, Maggott?
- Prøver du at smadre vinduet? - Lad dem træde an, sergent.
Træd an foran hytten. Hurtigt!
Hvil.
- Det er nok for i dag. - Hvorfor skal kun de have det rart?
Hvorfor må vi ikke lægge gulv? Og sætte vinduer i?
Mr. Franko har set, at fangernes kvarter endnu ikke er færdigt.
Årsagen er den enkle, at I endnu ikke er klar til at bo i hytten -
- med den komfort, I gerne vil have.
Når jeg synes, I har gjort jer fortjent til det, skal I få besked.
Der er reveille klokken 05.30. Det var alt. Sergent.
I hørte, hvad der blev sagt. Det er muljetid. Træd af!
Det var det, venner.
Over med den. Første kast.
Gjorde du sådan i den polske flåde?
På den måde får du ingen cigarer.
Det går nok opad, Franko.
Hvad med at klappe i, hva'?
I mellemtiden har de tyske styrker ved Atlantvolden -
- forberedt nogle rare, små overraskelser til Dem, mine herrer.
Blot for det tilfælde, at Churchill er dum nok til at invadere os.
Det bekymrer ham muligvis ikke, -
- men han skal jo heller ikke deltage aktivt -
- i en sådan invasion.
- Hvad hedder den fyr? - Ved du ikke det? Du hører ham jo.
Stik mig lige en kop kaffe.
- Puttetid. - Tag det lige roligt.
Kom lige her.
Du virker intelligent. Kan du lide at være her?
- Næ. - Agter du at blive her?
- Jeg har ingen steder at tage hen. - Idiot.
Wladislaw, du forstår tysk. Hvad fanden handler den sang om?
Om en ensom pige, der er træt af krigen og af at være alene.
- Hun vil have sin mand hjem. - Luk kæften på den billige mær.
Stop al den snak og se at få sovet.
- Det får I brug for. - Skråt op.
De er nogle kryb, hele banden.
- Hvor skal du hen? - På lokum.
- Skal jeg gå med? - Sku' det være sjovt?
De er efter Franko.
- Skal du have os hængt? - Vi er døde alligevel.
Reisman gør os til vatnisser. Hvem holder I med?
Hvad med dig? Er det "Onkel Tom"-uge?
Hvis du går med, er vi fri.
Han vil da skide på dig.
Vi dør på den mission. Og det er det, de vil have!
Idioterne derinde skal ikke engang hænges.
Slatne skid. Hvad tror du, du opnår?
- Gled han i et stykke sæbe? - Ja...
Træk med arme og ben.
Kom så.
Du har nøjagtig 34 sekunder til at klare det i.
- Jeg kan ikke, major. - Du stopper ikke nu, Jiminez.
- Jeg kan ikke. - Kom så!
Jeg kan ikke, major. Jeg kan ikke. Jeg kan ikke.
Hvis du kommer ned igen, ryger du direkte tilbage til fængslet.
Jeg kan virkeligt ikke.
Giv mig den maskinpistol og hold fast i rebet.
Jeg kan ikke. Jeg kan ikke.
Jeg kan ikke, major.
Der kunne han!
- Tak, Gud. - Nå, så du kunne ikke?
Posey, se at få repareret den trisse og lad os få et nyt reb ned.
De andre skal også smage på udødeligheden.
Det er jo kun Mayonnaise, der skal op på slottet.
Hvis nu Jiminez bliver skudt, før han når derop?
- Kom så, Posey. Skynd dig. - Den er klar om et øjeblik.
Så er det dig, Franko.
Ok, så meget for felt-hygiejnen.
Hvem af jer ville gerne stikke den her i majoren?
- Hvis det kan forkorte krigen... - Sæt dig. Din tid kommer.
Lad os nu se...
Posey, kom her.
- Helst ikke, sir. - Det er bare for at vise det. Kom.
Hold kniven. Den sidder i skeden, så ingen kommer til skade.
Hvad blev du buret inde for? Hvad har du gjort?
- Det har jeg fortalt. - Fortæl det igen.
- Dine venner vil gerne høre det. - Hvad var det?
Jeg slog en fyr, der skubbede.
Slog du en mand ihjel med de bare hænder?
- Jeg slog kun én gang. - Kun én gang?
Du bankede hans kæbe gennem hjernen på ham.
- Det var ikke meningen. - Men du slog ham ihjel, ikke?
Kunne du, hvis du skulle slå nogen ihjel?
Kunne du slå én ihjel med en kniv?
- Kom nu. Sig frem. - Jeg vil helst ikke.
Stik kniven i mig. Du kan godt.
- Jeg vil ikke. - Kom nu. Det gør ikke ondt.
Kom nu.
- Jeg vil ikke skade Dem. - Det sker ikke. Stik mig nu.
- Jeg vil ikke have ballade. - Det får du ikke.
Stik nu kniven ind der. Stor dreng.
Han skubbede. Det gør jeg også.
Dolk ham!
Kom nu, eller jeg skubber dig gennem muren.
- På ham. - Dolk ham!
Tænk ikke på, at jeg er major. Jeg vil have den kniv lige i maven.
- Jeg hader at blive skubbet. - Jamen, du bliver skubbet.
- Stik ham, Posey. - Posey! Sikke et navn.
Hold op. Jeg kan ikke lide det.
På ham!
Jeg kan ikke lide at blive puffet.
Hold op med at skubbe!
Posey! Alt vel?
- Ja. - Godt. Slap af.
Kom. Op med dig.
Hvis du kan styre dit temperament, er der ingen, der hugger din kniv.
Det er rigtigt. Undskyld.
- Så er vi klar. - Gå ind og tal med kaptajn Kinder.
- Hvad skal han? - Han skal bare tale med dig.
Gør dig i stand og gå derind.
Hvem er den næste? Jeg skal bruge en frivillig.
Så er det dig, Maggott.
- Det ser jo ganske godt ud. - Bare de nu ikke glemmer missionen.
De regner med at lære mig at stave. Så bliver mine forældre stolte.
Det ville da give dig et forspring. Kom hellere på plads.
Jeg er velsignet med et indblik i kvinder, som andre ikke har.
Og nogle gange bliver jeg bedt om at bruge det efter Herrens ønske.
Hvis kvinder er dit speciale, hvorfor hader du så majoren sådan?
Der er 11 onde mænd derude.
De må straffes for deres ondskab, -
- men major Reisman har snydt Herren for hans straf.
Ønsker Gud at straffe disse mænd?
Ja da. Og major Reisman med.
- Hvad får du ud af det? - Intet.
Men du har den mest asociale flok psykopatiske tumper, jeg har mødt.
Og Maggott er den farligste af dem.
En religiøs fantast, en led dværg og to halvtosser.
- Og resten er lige så slemme. - Kan man ønske sig noget bedre?
Meget vittigt. Kort sagt kan man se, -
- at alle nærer en dyb modvilje mod autoriteter.
De tror, USA's hær er fjenden, ikke tyskerne.
USA's hær kender de. Men tyskerne har ikke gjort dem noget endnu.
Hvor subtilt.
- I det mindste kender de hæren. - Du kan vride og vende det.
Men du er deres primære fjende og vigtigste mål.
- Så har de da noget til fælles. - Hvad mener du?
De har udviklet sig individuelt, men ikke som en enhed, en gruppe.
De skal fungere som et hold.
- Kan vagttjeneste mon hjælpe? - Muligvis. Jeg ved det ikke.
Lad mig sortere tumperne fra.
Jeg har ikke valgt dem, og jeg valgte heller ikke opgaven.
Denne gang skal hæren køre det helt igennem. Med Maggott.
Skål.
- Vi kan komme til skade. - Klap i, ikke?
- Slås du for at redde din mor? - Hold op.
Lad mig vise, hvordan det skal gøres.
Jeg kommer armen rundt om din hals. Meget enkelt.
Det drejer sig om vægtfordeling.
Du må hellere lære noget om fald.
Det er det, jeg prøver at forklare. Du ved ikke, hvordan man falder.
- Den holdning er meget forkert. - Hvad med at prøve med mig?
Såre enkelt. Jeg siger et ord.
Og så siger du lige, hvad der falder dig ind.
Siger jeg for eksempel "lykke", kan du sige "børn".
- Det ville jeg ikke sige. - Det var bare et eksempel.
- Hvad siger du til "ambition"? - Ikke noget.
Lad os prøve engang.
- Våben. - Baseball.
- Kniv. - Dodgers.
- Officer. - Kaster.
Du synes at være meget optaget af én ting.
Hvad tænker De på?
Sådan skal du ikke gøre. Du skal koncentrere dig om hvert enkelt ord.
- Mad. - Cincinnati.
- Hygge. - Chicago.
- Hvorfor det? - Det var det, jeg tænkte på.
- Fanden stå i det! - Hvad er der så?
- Vandet er koldt! - Hvor får du varmt vand i felten?
Vagterne har varmt vand. I er også i felten!
- Ja. Hvorfor får vi ikke varmt vand? - Du klapper bare i.
Vi barberer os ikke i koldt vand.
Hvis vi skal barbere os i koldt vand, hvorfor skal I så ikke?
- Franko har ret. - Vi vasker os ikke i koldt vand!
Er det ikke rigtigt? Og I kan ikke tvinge os til det.
- Pas på, du ikke får det for varmt. - Hvad vil du gøre? Hænge os?
Hvad kan de gøre? Intet!
Hvad vil I gøre?
For en gangs skyld har han ret.
Koldt vand gør os ikke dygtigere.
- Der er problemer udenfor. - Ja, ja, jeg har hørt det.
- Lad dem træde an, sergent. - Træd an. Kom så.
Her, Posey.
Ind i geleddet.
- Hvem nægter at barbere sig? - Det gør vi.
- Hvem er "vi"? - Vi.
Alle, der nægter at barbere sig, træder et skridt frem.
Vil I gerne stinke? Og måske få kløe?
Gerne for mig.
Der vil ikke blive uddelt mere barbergrej eller sæbe.
Og ikke flere varme måltider, kun feltrationer.
Takket være mr. Franko.
- Nu tror jeg, der sker noget. - Ja. Mytteri.
Kan du huske, hvad jeg sagde om 12 fordømte individualister?
Du har jo lige hørt dem. "Vi vil ikke dit. Vi vil ikke dat."
Da jeg bad dem træde frem, gik selv Posey med.
Hvor er jeg glad for Franko.
Så nu har vi mere tid til arbejde. Ikke sandt?
Så hvis I, det beskidte dusin, ellers ikke har noget imod det...
...henter vi alt grejet frem, og så går vi i gang lige her og nu.
Alle ret! Ret ind.
Ret!
Nydeligt. Nu ligner I rigtige soldater.
Træd af! Og se at komme i sving.
I er de mest beskidte soldater i hæren.
Og det bliver værre for hver dag, -
- men træningen er snart overstået.
Om to dage skal I lære at springe i faldskærm.
Det sker på en almindelig base.
Lad mig lige erindre jer om, at vor mission er hemmelig. Tophemmelig.
I får ikke hundetegn, og I siger ikke et kvæk til nogen. Er I med?
Et eneste pip fra en af jer, og aftalen bliver annulleret.
Og alle ved jo, hvad det betyder.
Så er der mad.
- Oberst Breed bliver ikke glad. - Vi har topprioritet.
- Du kan ikke bare ignorere ham. - Jeg blæser på, hvad han synes om.
Du er jo forbindelsesofficer. Gå så højt op i toppen, du kan, -
- og sørg for, at Breed ikke får noget at skulle have sagt.
Sig, at deres identitet er hemmelig. Sig, at der er en general iblandt.
Men sørg for, at jeg slipper af med den officerssnude.
- En general? Jeg gør, hvad jeg kan. - Det ved jeg.
- Hvad er der, Franko? - Hæld nu op.
- Hvad er det? - Jeg har aldrig fået den slags før.
Jeg har trådt i det, men aldrig spist det.
- Spurgte De hvilken general? - Ja, men jeg fik ingen oplysninger.
- Hvad med general Denton? - Vi kan ikke få fat i ham.
Ikke nu.
- Hvad med Dem? - Intet, sir.
Alle ret!
Ikke nu!
Jeg tror, de kommer.
- De har lige passeret kontrollen. - Så går vi.
Lad os gå.
- Alle ret! - Nu! Nu!
- Vi kommer midt i en festlighed. - Det er vel ikke for vores skyld?
Major Reisman melder sig, sir.
Hvor er generalen?
I lastbilen, men han rejser inkognito.
- Vil han inspicere soldaterne? - Lad mig lige høre, om han vil.
- Hvad skal orkesteret til for? - Hvad venter vi på?
- De forventer en gæsteliste. - Hva' for en liste?
Hvem af jer vil gerne være general?
Pinkley?
- Hvad slags general, sir? - En almindelig, amerikansk general.
Jeg vil hellere være civilist.
- Hvad skal jeg gøre? - Har du set en troppeinspektion?
Gå langsomt og se dum ud, op og ned langs geledderne.
De forventer en general i dag, og det er lige, hvad de skal få.
Kom så. Af sted.
Træd an.
Pinkley skal spille general. Nu skal I bare se.
Første deling klar til inspektion.
De er jo nydelige, oberst... Men kan de slås?
- Javel, sir. - Jeg håber, De har ret.
- Hvilken by er du fra, sønnike? - Madison City i Missouri, sir.
Det siger mig intet.
Kom så. Vi har travlt. Tak, oberst.
Dæmp jer.
Lav sådan et nummer igen, og jeg tæver hjernen ud af dig.
Lad dem træde an i to geledder.
Træd an i to geledder!
Fremad march.
Reisman!
Nogle mener måske, at De er en førsteklasses officer, -
- men for mig er De en rodet, udisciplineret klovn.
Og jeg skal få Dem afskediget.
De må undskylde. Jeg har altid ment, De var en kold, fantasiløs officer.
Men De er faktisk et følelsesmenneske... ikke?
Clayton. Blake.
- Pas lige på. Hold den her. - Så går vi.
Er han ikke bare utrolig? Nu kommer vi.
Kom så. Af sted.
I står i vejen.
Hvad er der med jer? Grabberne væk.
- Vi har lige et par spørgsmål. - Spørgsmål?
Hold ham.
I maven, så det ikke ses.
Sådan, ja.
- Tal, dit svin. Hvem er du? - Nummer ni.
- Siger du det så? - Skrid ad helvede til.
Hold ham.
- Hvor fanden er dit hundetegn? - Jeg har spist det.
- Siger du det så? - Ja...
- Nummer ni. - Wladislaw?
- Hvad skete der? - De ville have mig til at tale.
- Hvad er der sket med ham? - Han gled i et stykke sæbe.
Alle skrider rundt i sæbe.
Hvem?
Reisman har fået nogle af faldskærmsjægerne til det.
- Han har fået en ordentlig omgang. - Nå?
- Fortalte han dem noget? - Er du sindssyg?
I er så kloge. I stoler på majoren. Jeg ville hellere stole på Hitler.
- Så kører vi. - Kør!
Det er lettere end fra tårnet.
Klar?
Spring!
Morgan.
De må snart være her. Jeg taler med mændene inden.
Vi bruger MP-barakken i aften. Deres barak.
Kom så, I to. Op og stå.
Kom så. Af sted!
Hvad skal I forstille?
- Skal du have særlig invitation? - Nej, sir... Jo, sir.
- Luk op. Jeg kommer. - Sig det til feltpræsten.
Kom så, I klodrianer, over i MP-barakken. Han vil tale med jer.
Ja, ja...
Se nu at komme i sving.
- Det er altså sådan, de bor. - Videre.
- Det er ikke noget afdansningsbal. - Hvor nuttet.
- Det er rart at være rig. - Hvad vil han tale med os om?
- Se lige de billeder. - Sikke en flok duller.
Lad dem få lidt spillerum, drenge. Let dig, Jiminez.
Værsgo, sergent.
Kurset slog jer ikke ihjel, men det gør det her måske.
Træningen er næsten forbi, så I har vel ret til en slags afslutningsfest.
Der er krus og glas.
Kom så med dem.
- Skal jeg sige, det er en gave? - Nej. Sig, det indgår i træningen.
- Hvor er vi? - En af jer har en kold næse.
- Fjern dig fra min fod. - Pas lige på, soldat.
- Det er en kaserne. - Orgier er ikke lige mig.
Svin... Sataniske væsener.
- Jeg er for træt til at arbejde. - Denne vej, de damer.
- Godaften, major. - Jeg kunne kun få fat i otte.
Det er ligesom politiet, der aldrig er der, når man har brug for det.
- Kors, hvor er de beskidte. - Måske, men de er skam flinke nok.
Så er alle til stede, major.
I har tjeneste igen klokken 06.00 i morgen.
Sjovt nok er disse unge damer jeres gæster lige indtil da.
Jeg vil foreslå, at I udnytter tiden til at lære hinanden... at kende.
Mr. Maggott deltager næppe, men gem venligst lidt whisky til ham.
- Godnat, mine herrer og damer. - Godnat, oberst.
- Er du vanvittig? - Lad os se at komme væk.
Major! Major Reisman!
Jeg har set de beskidte tøjter.
De gør stedet her til et bundløst syndens kar.
Der kommer en dommens dag! Og den kommer!
Mændene bliver evigt forbandede på grund af Dem!
Hold din mund og øjnene på stilke. Du er på vagt, Maggott.
- Vil du danse? - Der er jo ingen musik.
Prøv at nynne.
Vil I af med kludene?
Tror du, de er klar over, det er Mors Dag i morgen?
Er det?
Nu gør de det til musik.
- Det er et lukket område, sir. - Det er jeg klar over.
Luk porten op.
- Luk op. - Javel, sir.
- Se lige dem. - De må ikke komme herind.
Sergent, tag hans våben.
Tag hans våben.
Sergent, se at få styr på den flok.
De handler i strid med en klar ordre.
Træd an sammen med de klovner og ti stille, til De bliver tiltalt.
I hørte ordren. Træd an! Lad det gå tjept.
- Hvad er han så sur over? - Træd så an, I kvajpander.
- Kom så, I knoldesparkere. - Er det ikke bare utroligt?
Kom så. Har I bly i fødderne? Se at komme i gang.
Er det ikke de to sjovere, der bankede dig?
- Jo. Vi har gjort Reisman uret. - Ikke nu. Vent.
Hvad foregår der? Skal vi vente på jer hele dagen?
Se at få stillet op. På linje. Prøv at ligne soldater.
Jeg sagde, at ingen måtte passere. Se at få hævet bommen.
Det er dem, der bankede Wladislaw.
De to fyre bankede Wladislaw.
Fyrene dér tævede Wladislaw.
- De to fyre tæskede Wladislaw. - De to gorillaer tampede Wladislaw.
Det er de to...
Efter min opfattelse har officeren, der leder denne operation, -
- enten tilsidesat sine ordrer, eller også nægter han at adlyde.
En af delene, og jeg er kommet for at få det opklaret.
Nå, mine herrer.
Vi må komme til en forståelse.
Jeg vil finde ud af, hvad det går ud på, om så det varer hele dagen.
De kan gøre det let eller svært for Dem selv. Det afgør De.
Før jeg går, skal vi finde ud af, hvem der er med i dette vanvid, -
- hvad De laver her og hvorfor. Er det forstået?
Godt, general...
- Navn, rang og nummer? - Siger du det, bliver vi hængt.
- Hvad hedder du, soldat? - Nummer to, sir.
- Morgan. Clayton. - Javel.
Giv Clayton hans og de andres rang og nummer.
- Jeg ved ikke... - Så sig, hvad De ved.
- Du siger intet! - Hvad var det?
- Intet, sir. - Kom her, soldat.
- Hvornår har du sidst været i bad? - Det kan jeg ikke huske.
Du er møgbeskidt og en skændsel for din uniform.
Denne soldat vil nu vise behørig barbering og vask i felten.
- Ikke også, soldat? - Nej, sir.
- Nej hvad? - Jeg barberer mig ikke.
Så må det gøres på den hårde måde. Clayton. Blake. Tør-barber ham.
Nu!
- Reisman! - Lad Deres folk smide deres våben.
Sergent Bowren, rekvirer specialhjælp og tag våbnene.
Javel, sir. I hørte ordren. I sving!
I skal kun slå, hvor det gør ondt.
- Slip! - Undskyld, sergent.
- De skal ikke ringe. Det gør vi. - De må være rablende gal.
Det virker måske sådan.
Jeg tager det i mig igen, oberst.
Jeg har hørt, de ikke engang kan springe i faldskærm.
De skal ikke bare stå der. Tag den.
- Kom igen en anden gang. - Når som helst.
De opfatter sikkert Deres hidtidige karriere som højst farverig, major.
Men jeg har aldrig ment, De skulle være leder, så jeg er ikke skuffet.
Mit første indtryk af Dem var klart ringe.
De opfører Dem, som om det var en privatsag. Det er det ikke.
Jeg er ligeglad med, hvad der sker med Dem, men ikke med operationen.
Oberst Breeds rapport om Deres enhed er negativ i ét og alt.
Alene den berettiger, at hele operationen bliver aflyst.
Deres folk bliver sendt tilbage til fængslet.
General Worden afgør, om der skal indledes disciplinærsag mod Dem.
De vil formodentlig ikke benægte hændelsen natten den 14. april, -
- hvor et militært anlæg blev anvendt til et drukgilde.
- Og hele syv kvinder deltog aktivt. - Meget aktivt.
- Undskyld... - Kan dette på nogen måde forklares?
- Javel, sir? - Mere is.
- Nå? - De tilbød de mænd en chance.
Og så siger De pludselig stop. Hvorfor?
Det var Dem, der lod kvinderne hente.
Ja, og skal fem mænd så henrettes og resten i fængsel?
I så fald må De komme halvdelen af USA's hær i fængsel.
Og fejlen var min. Det bør ikke anfægte deres evner som soldater.
Dem har vi hørt om fra oberst Breed.
Han har sine holdninger, men de folk har trænet ihærdigt i seks uger.
- Og de er på højde med de bedste. - Det kan ikke være Deres alvor.
Kønne er de ikke, men hver enkelt er lige så meget værd som ti af Deres.
- Den sammenligning er formålsløs. - Mine folk kan klare enhver opgave.
De har arrangeret det her. Lad dem i det mindste vise, hvad de kan.
- Tanken giver mig kuldegysninger. - Giv dem chancen for at bevise det.
Hvordan vil De lade Deres folk bevise det, major?
Det lader sig ikke gøre, vel?
Det mener jeg. Der er muligvis en udvej.
I næste uge skal divisionen jo på manøvre i Devonshire.
Oberst Breeds enhed skal indgå i den øvelse.
Faktisk skal et af hans kompagnier forsvare divisionshovedkvarteret.
- Og så? - Så...
Så de lader mine 12 mænd operere som en uafhængig enhed.
De vil så indtage hovedkvarteret og tage hele Breeds stab til fange.
- Det gad jeg godt se. - Jeg med.
Kompagnierne Charlie og Fox fungerer som støtte i skoven.
De skal have forsyninger og transport fra anden bataljon.
- Hvordan med Johnsons panser? - Det er parat, sir.
Stands!
Bak!
Skift!
- Mon det lykkes? - Smil, idiot. Ellers er vi i knibe.
De har gudhjælpemig barberet sig.
- Det var som pokker. - Majoren tror ikke sine egne øjne.
I er smukke, men sent på den. Har I alt, I skal bruge?
Kan I mon nu huske planen? Hvor har I køretøjet fra?
Det er stjålet. Ligesom vi stjæler alt muligt andet.
- Vi leger jo krig. Var der andet? - Nej.
Vi er i hovedkvarteret. Fra nu af må I klare jer på egen hånd. Pøj-pøj.
Af sted!
Del jer i tre grupper.
Er de to Deres?
- Hvor er general Worden? - Han kontrollerer i felten, sir.
Du godeste.
- Nå? - Det varer lige et øjeblik, sir.
- Hvad med den der? - Jo, jeg tror, det er den, sir.
Glimrende, Haskell. Glimrende! Videre.
- Det lykkedes. Hvor er de andre? - Den er 8.45. De må snart være der.
8.45! Og klokken 08.50 lægger fjenden spærreild på bakken.
Det ved jeg, men oberst Breed kigger ikke i den retning.
- Klar? - Javel, sir.
Batterier et, tre og fire åbner ild og skyder efter skøn.
Batterier et, tre og fire åbner ild.
Klar! Fyr!
- Kom så. - Af sted!
Lad!
- Kom nu, mens de lader. - Løb!
I dækning!
Forlad kanonerne. Kom så.
Af sted.
Hvad dælen ventede I på?
Hvad mener du?
De prøvede at slå os ihjel.
- Skift. - Hvad mener du med "skift"?
- Det kan I da ikke. - Vi skifter skam tilbage senere.
- Nu kan de ikke standse os. - Så går vi.
- Kom nu. - Vi er på vej.
Vi skal krydse vejen.
- Hvad venter vi på? - En jeep og et maskingevær.
- Som den der? - Langsommere.
Goddag, hr. General.
Så er mafiaen her. Franko gør, som Franko siger.
Løft det ud.
- Ud, Franko. - Hvad? Hvem har stjålet det skidt?
Du, min dreng.
Du og Pinkley er de eneste, oberst Breed rigtig har set.
Operationen er risikabel nok uden jeres medvirken. Ud med dig.
Jefferson, hvis du ikke når frem til ambulancen, -
- går vi over til plan B.
Farvel, major.
Hold fast, Maggott.
Alle ret!
Godmorgen, Breed. Har De styr på det hele?
- Det kan man vist roligt sige. - Godt. Rør, d'herrer.
Jeg ville lige kigge ind og se, hvordan det gik.
Kom så. Skub!
Husk nu, du er såret, Posey. Kom, Maggott.
Tilbage!
- Hvad var det? - Derovre!
- Hvad var det? - Nede ad vejen. Kan De se røgen?
Send nogen ned og se efter.
- Hvorfor er der nogen på bakken? - Den burde være ryddet.
Det ser ikke just sådan ud.
Så løber vi.
- Husk, du er såret, Posey. - I har glemt ketchuppen.
Sir...
- Sir, vi har en hårdt kvæstet mand. - Tilkald en ambulance.
Se, hvad der er sket, sergent. Kom her, soldat.
- Hvad lavede De på vejen? - Vores jeep røg i grøften, sir.
- Jeg spurgte, hvad De lavede der. - Vi observerede for artilleriet.
Lad os lige se det kort.
Kom her, soldat.
- Hvad er Deres navn og enhed? - Matthew Donald.
726256. B-batteri, 526. feltartilleri, sir.
- Hvor er Deres ordrer? - Her, sir.
Fra kaptajn Thornhill.
Jeg kender de fleste af mine folk, men jeg har aldrig set Dem før.
Nej, sir. Jeg blev forflyttet i sidste uge.
Vi nærmer os punkt B, sir. To styrker har mineret vejen.
Det ser ud til, at nogen er kommet til skade.
- Pas på! - Lad os få noget hjælp.
Vi løfter. En, to, tre, løft.
- Hvor skal vi anbringe ham? - Der.
I må godt blive, men gå ikke i vejen.
- Længere må I desværre ikke køre. - Jamen, der er sket en ulykke.
Desværre. I er netop blevet krigsfanger.
- Det er fjenden, sir. - Videre.
- Af sted. - Sådan kan de da ikke gøre!
- I har jo røde armbind på. - Jep. Vi er nemlig forrædere.
- Hør nu her, jeg er læge, major. - Og jeg er major... kaptajn.
Jamen, vi har lige fået besked om, at der er en, der er hårdt kvæstet.
- Vi har generel passér tilladelse. - En sød idé, men den går ikke. Ud.
Det er ikke pjat! Manden er virkelig såret.
- Vi er klar her, Jefferson. - Vil De forklare ham reglerne, sir?
Jeg er kun observatør, ikke dommer. Jeg må ikke blande mig.
- Kom, doktor, jeg har et sygt træ. - Ud med dig.
Kom, skat.
- Det her vil I sætte pris på. - Nu er I ringforlovede.
- Kom så, folkens. Klokken er 09.30. - Skift til blå armbind.
- Skift armbind. - Hvad med fangerne?
Vi kan ikke tage os af fanger.
Skal De med?
- Er han ude på at slå os ihjel? - Han kører mindst 190.
Vi skal være der klokken 09.30, ikke?
Træk dem tilbage til punkt 397492 og lad blå styrke komme igennem.
Slå til, når de når vejkrydset.
Rolig, Bill. Vi har tilkaldt en ambulance.
- Det skal nok gå. - Ja.
Der skal slås til klokken 14.00. Sig, de skal holde sig i dækning.
Mange tak, oberst. Det har været yderst lærerigt.
Jeg tager lige en runde og danner mig et indtryk.
Gør plads.
Af banen!
Pas på ambulancen.
Der kommer han jo, den gamle.
Med venlig hilsen fra major Reisman, sir.
Hvad siger De til den, major?
Jeg ville ikke gøre jer nervøse.
Efter sidste fest havde generalerne nær sendt jer tilbage til afsoning.
- Eller hængning. - Ja. Men vi lavede en aftale.
Indtagelsen af Breeds hovedkvarter reddede jer.
Men De var egentlig aldrig bekymret, vel?
Der resterer stadig en operation, og mislykkes den, er vi færdige.
Indtil nu har det været en leg, men i morgen nat er det alvor.
Blodig alvor. Jeg gætter på, at flere af jer ikke kommer tilbage.
Men hæren har jo aldrig elsket jer, og i øvrigt meldte I jer frivilligt.
Det er mere end man kan sige om mig. Sergent Bowren!
Jeg ved, vi har gjort det så tit, men meget kan gå skævt.
Vi antager, at det går godt.
Nede ved vejspærringen, Vi er lige begyndt.
- Et. - Ved vejspærringen. Vi er lige begyndt.
- To. - Ud med vagterne.
- Tre. - Majorens folk er ude på rov.
- Fire. - Major og Wladislaw går ind.
- Fem. - Pinkley bliver ved indkørslen.
- Seks. - Majoren kaster linen ned.
- Syv. - Wladislaw kaster krogen til vejrs.
- Otte. - Mayonnaise har en aftale.
- Ni. - De andre kravler op ad linen.
- Ti. - Sawyer og Gilpin er ude i skuret.
- Elleve. - Posey bevogter punkt fem og syv.
- Tolv. - Wladislaw og majoren går til den.
- Og hvor er Anders And? - Dernede med et maskingevær.
Han gør klogt i ikke at sove, for så får vi problemer.
- Tretten. - Franko går op uden at blive set.
- Fjorten. - Angreb.
Mayonnaise kapper kablet. Franko kapper telefonen.
- Femten. - Franko går ind til de andre.
- Seksten. - Og så kommer alle stormende.
- Og skyder alle officererne. - Vores eller deres?
Lad os begynde med deres. Vi tager det en gang til forfra.
- Et. - Ved vejspærringen. Vi er lige begyndt.
- To. - Ud med vagterne.
- Tre - Majorens mænd er ude på rov.
- Fjorten. - Angreb.
Mayonnaise kapper kablet. Franko kapper telefonen.
- Femten. - Franko går ind til de andre.
- Seksten. - Og så kommer alle stormende.
- Og sytten? - Sytten...
D-dag. Vi prøver at nå kysten.
Hvis invasionen mislykkes, får vi en lang svømmetur.
- Hvor længe endnu, major? - Jeg spørger chaufføren.
Du er ikke bange for nattespring, vel?
For at skulle tilbage.
Klar.
Ud med lasten.
Nu!
- Hvor har I været? - Vi ledte efter Jiminez.
- Vi fandt ham i et æbletræ. - Vil det sige, han er død?
Lige netop.
Så langt...
Nu ved du, hvorfor vi alle skulle op ad linen, Franko.
Gilpin, nummer otte, hørte du?
- Otte. - Gilpin har en aftale.
- Fjorten. - Angreb.
Gilpin kapper kablet, Franko kapper telefonen.
Af sted.
Sikke en herlig start.
To uger mere med det her pjat, og så er jeg hjemme.
- Den endelige sejr? - Næ, orlov.
Kaptajnen indvilligede i ægteskab. Han havde vel vænnet sig til hende.
På bryllupsnatten lød der en banken på døren.
Han troede, det var hendes mand, og sprang ud ad vinduet.
Så vidt, så godt, major.
Hvor bliver de af?
Der er de.
Kom så.
Kom så, Pinkley. Kør.
- Det er præcis, som majoren sagde. - Ja. Store sager, hva'?
Der kommer de.
- Ingen mørklægning? - De venter os. Pas på lyddæmperen.
Kom så.
Radiorum.
Alt i orden?
Jeg ved ikke, hvor mange vi får ram på, men det kommer til at larme.
- Tror du på den slags? - Det kan aldrig skade.
Jeg tror vist ikke på den slags.
- Hvordan går det med dit tyske? - De to fyre på trappen...
- Jeg fattede ikke et kvæk. - Man skal bare se ond ud og knurre.
Godt. Værelse 11.
- Nå? - Gå forrest. Jeg tager kufferterne.
Vi stiller den op her.
De burde være her nu.
Vagten!
Jeg glemte rebet.
Stands.
Den idiot!
- Åndssvage polak. - Klap i.
Skynd dig.
Nu!
Klar til "bjørnejagt"?
Gid, jeg kunne læse det. Det er vist sjofelt.
Hvad laver du? De andre er stadig dernede.
Kom nu.
Hvad laver du, Maggott? Se at komme væk.
Wolfgang?
Wolgang?
Skrig, din mær.
Skrig.
Skrig, din tæve.
Sprechen, din skøge.
Var det invasionsangst eller lidenskab?
Eller begge dele?
Radiorummet.
Alle med rang af løjtnant og over skal gå i beskyttelsesrum.
- Hvad sker der? - Hold mund.
Det er dommedag, I syndere! Kom frem.
Kom frem, hvor I end er.
Kom frem.
Nu!
- Det havde De nok ikke tænkt på. - De skal jo trække vejret.
- Har I granaterne? - Her.
Der er nok til at sprænge jorden i luften.
- Hvad med dem? - Befri dem. Skyd tyskerne.
- Dæk hjørnet. - Hvad skete der?
De er alle sammen i bunkeren. Find ventilationsskakterne.
- Kom med granaterne. - Jeg gør det.
Her er de.
- Ned med den. - Bowren, få Vladek ud.
Hvor kom det fra?
Vladek, vi har brug for dig. Kom så!
Franko, start en af lastbilerne!
Se at få dækslet af de andre ventilatorer.
Du ved, hvad du skal gøre, så se at få det gjort.
Stik af, franskmænd.
Lad være. Løb.
Tilbage! Dæk broen!
Nu!
Hjælp Bowren.
Der er de.
Skynd jer! Posey er i vanskeligheder.
Få en af de lastbiler i gang!
Lad splitterne blive i.
- Bowren, få fat i noget benzin. - Benzin? Mener De det?
Spørg Pinkley og Vladek! Gør det!
- Dæk broen, sergent. - Lastbilerne er låst.
Bliv ved at lede.
Den anden vej!
Kom nu i gang, skat.
Af sted!
Ryk ind.
Wladislaw, fjern Vladek derfra.
Et blus mere!
Jefferson, når jeg giver signal, skynder du dig væk!
- Vi venter ved broen. - Godt.
Kør.
Kom nu, Wladislaw.
- Kan du klare det? Nu, Jefferson! - Se at komme væk!
Kør.
- De klarer det ikke. - Vi kan komme over i en båd.
Fyr dem af!
Husk det nu. 20 sekunder.
- Løb. Hurtigere! Hurtigere! - Kom nu.
Kom nu, Jefferson. Løb! Skynd dig!
Det ryger i luften!
- Start så. - Den vil ikke.
Kom så. Hop ned.
Hop i.
Skift gear.
- Det lykkedes. De dumme idioter! - Bliv ved med at skyde.
Major...
General Worden er mest objektiv i sin rapport om angrebet på slottet:
"Vi anbefaler, at de medlemmer af 'det beskidte dusin ', der overlevede,-
-bør overgå til aktiv tjeneste igen med den rang, de oprindelig havde.
Og at det skal meddeles slægtningene til de dræbte, -
- at de mistede livet under udførelsen af deres pligt."
Det gjorde De glimrende, major. Vi tales ved.
Det klarede De godt. Vi har brug for folk af Deres slags.
Jeg kunne godt få for vane at slå generaler ihjel.
Franko, V.R.
Vladek, M.
Jefferson, R. T.
Pinkley, V.L.
Gilpin, S.
Posey, S.
Sawyer, S.K.
Lever, R.
Bravos, T.R.
Jiminez, J.P.
Maggott, A.J.
De mistede livet under udførelsen af deres pligt.
DET BESKIDTE DUSIN
Tekstning: SDI Media Group
[DANISH]