MANDEN DE KALDTE ENGLEFJÆS
Johnny! Kan du så komme her! Bliv herinde.
-Mor, altså! -Drenge er altid utålmodige.
Nu kommer toget!
Der er jo ingen passagerer med.
60.
Jeg forhøjer med 100.
Top.
Jeg forhøjer med 300.
Jeg er med endnu.
Det er i orden med mig.
Kort?
Jeg beholder dem her.
To.
Kortgiveren tager ét.
500.
Og dem her.
500 plus dem her.
Jeg forhøjer med 1000.
Pas lige på. Sats pengene, eller forsvind.
-Jeg vil se dine penge først. -Den fremmede stoler ikke på os.
Jeg garanterer for Ronnie.
Med kontanter eller cigarskod?
Jeg udtrykte mig måske ikke klart nok.
Jeg sagde, at jeg garanterer for ham.
Javel, så.
Hvis du snyder, bliver det værst for dig selv.
Stop en halv! Jeg har ikke meldt pas.
-Står du også inde for mig? -Ja.
Så forhøjer jeg med 500.
Har du også en garant, eller giver du op?
Nå, men så lad os stoppe, mens legen er god.
Jeg ville ikke røre dem, hvis jeg var dig.
Påstår du, jeg har tabt? Så lad os bekende kulør.
Niks, kammerat.
Bordet fanger.
Kom, Lou!
Opfør dig nu ordentligt. Ellers vågner han!
Lort!
-Vi har lukket. -Jeg er hundesulten.
-Som sagt, vi har lukket. -Hvor kan jeg få noget at æde?
Hvad rager det mig? Prøv i helvede.
Meget morsomt.
Hvis du skal grine, så gå udenfor.
-"Hvem står inde for dig?" -"Ja, det gør jeg", sagde han.
-Og så brød helvede løs. -Og du har aldrig set ham før?
Nej. Hans slags møder man kun sjældent.
Men du kender ham måske?
Det skulle jeg mene.
Det er ham, jeg søger.
Og 1000 oveni. Dit gamle fjols.
-Er du begyndt at lægge kabaler? -Ja. Der vinder man hver gang.
Du forventer vel ikke, jeg skal ride rundt i mørket?
Jeg er begyndt at tro på spøgelser her på det sidste.
-Jeg har ledt efter dig. -Hvorfor?
For en uge siden blev M, K og T-toget plyndret.
-Udbyttet var $100.000 i guld. -Heldig hånd.
Og ingen overlevede. Ingen kan fortælle, hvem det var.
Det lyder som professionelle folk.
Hvor mange kender du, der kan klare sådan et job?
Masser.
Jeg sagde, ingen af passagererne undslap, men det passer ikke.
Der var én overlevende. Og han levede længe nok-
-til at fortælle mig, hvordan det skete, og hvem der gjorde det.
Kom nu med det. Jeg kan ikke vente hele natten.
Bill. Vores smarte ven Bill San Antonio.
-Hvor vil du hen? -Jeg er er.
Er det derfor, du er begyndt at tro på spøgelser?
Der er 500 km jernbane mellem El Paso og Canyon City.
Guldet blev læsset i El Paso. Efter sporene at dømme-
-blev toget overfaldet på halvvejen ... her.
Men skinnet bedrager. Lad mig forklare.
To dage før afgang viste banditterne sig i området.
De galoperede lidt rundt for at efterlade sig hestespor.
Derefter red de mod nord, til de nåede floden.
De fulgte den et stykke vestpå og red så mod El Paso-
-hvor de ventede, til toget skulle afgå.
De købte billetter og steg så på som almindelige passagerer.
De ventede et par timer, til man nåede hertil.
Ca. 30 km fra Mexico nær Puntael, og så dræbte de alle.
Togføreren, en dommer, resten af passagererne. Hele toget.
Og der stoppede de og læssede pengeskabet med guldet af.
Derefter holdt to af dem toget i gang og sprang af lige før Canyon City.
Det er tydeligt, man skal søge herfra og nordpå.
Men det er også tydeligt, at hverken byen eller kavaleriet finder nogen.
Banditterne sidder nemlig og hygger sig her. 400 km sydpå.
Kun én mand er kløgtig nok til at arrangere sådan et overfald.
Og det er Bill San Antonio. Det kan kun være ham!
Siden hvornår er lig begyndt at plyndre tog?
Jeg ved ikke, hvad der gik galt mellem jer i fjor.
Men én ting er sikker: Bill lever. Og da manden, der så ham, er død-
-er der kun to, der ved det.
Jeg ... og nu dig.
Selv om du ikke tror på det.
Vi har en fordel overfor Bill.
Han ved ikke, vi har opdaget, han er i live.
For det andet ved vi, hvor han gemmer sig.
Og endelig må vores ven tro, han er i sikkerhed nu.
Har du ikke noget at sige?
Hvorfor er du så interesseret?
Banken har forsikret hele beløbet.
Jeg arbejder for forsikringsselskabet.
Du har ikke forandret dig spor, din gamle stud.
Fortæl mig, hvad der skete den aften.
Gu' vil jeg ej.
"Fortæl mig. Hvad der skete den aften".
Flyt dig, Rose.
Du er heldig, knægt.
Du kunne ikke have valgt en lettere høne at plukke.
Din ven ser slet ikke dårligt ud.
Hvorfor viser han først sit kønne fjæs nu?
Han er lige kommet, putte.
Sådan behandler man ikke en dame.
Alting til sin tid.
Du kan ikke skubbe mig ned som en sæk kartofler.
-Forsvind så! -Få hende til at holde kæft!
100.
200.
500.
Meget vel.
Lad os se, om du kan vinde, hvis jeg blander kortene.
-Hvad antyder du? -Ikke noget.
Jeg har bare aldrig set sådan en heldig skid før.
-Det er ikke held. -Hvad er det så?
Jeg spiller kort, du håber på at være heldig.
-Som en begynder. -Er du nu sikker på det?
-Jeg spurgte dig om noget. -Du er alt for nysgerrig.
Jeg vil vide, om du også kun spiller med fem kort.
Hold kæft! Ingen skal grine ad min ven!
Vi er nemlig gamle venner. Ikke sandt, smukke?
Ingen griner!
Bortset fra mig.
Alle slapper helt af.
Nej, knægt, det skulle du ikke have gjort.
Der var engang, hvor du end ikke ville have overvejet det.
Jeg stak den her i hånden på dig og lærte dig at skyde.
Nej, der var ved gud engang,-
-hvor du ikke ville have gjort det.
Tale er let med en skyder i hånden.
Bare rolig, du får også en.
Men vi bliver nødt til at være stille og rolige.
Du tror vel ikke, en mand som jeg vil kæmpe mod en-
-vil sige ja til at kæmpe mod en der snyder med 5 kort-
-uden at tænke på de eventuelle konsekvenser. Vel?
Det siges, du er blevet ret hurtig på aftrækkeren de sidste år.
Er du lige så hurtig som i spil, må jeg tænke dobbelt så meget.
Der hviler nemlig et stort ansvar på mine skuldre.
Jeg må fx. tænke på mine mænd.
Se dem engang.
Hvad skulle de stakler gøre uden mig?
De ville jo få min andel, for jeg er en gavmild mand.
Men jeg må også tænke på Paquita.
Hvad ville hun gøre, hvis jeg gik hen og døde?
Og så er der begravelsen. Der bliver mindst én af slagsen.
Og jeg vil gerne have en pæn begravelse.
Med orkester, hele byen i tårer, en præken, hele baduljen.
Sådan en begravelse er dyr. Jeg vil ikke betale.
Heller ikke gutterne, Paquita eller folk, som nok holder af mig,-
-men har svært ved at tjene den slags penge.
I modsætning til dig, for eksempel.
Derfor synes jeg, det ville være rigtig rart,-
-hvis du lægger pengene på bordet, Det er jo trods alt mine.
For hvis du kom til at dræbe mig,-
-ville du vel ikke nægte mig den smule, vel?
Det var fornuftigt gjort.
Du tror altså, den går, smukke?
Selv om makkerne ikke ligefrem er blødhjertede?
I troede nok ikke, han var min ven eller tænkte på min begravelse.
Men I tager fejl. Han er en god ven. Trist, at jeg må dræbe ham.
Jeg er rar ved mine venner, men nu vil jeg bede jer skride.
Ingen skal overvære duellen og se, hvem der vandt.
Bud, sørg for, reglerne overholdes. Du sætter ild til skuret.
Ild renser, så ingen ser liget af Bill San Antonio eller manden,-
-der vovede at udfordre ham. Pengene går til hans begravelse.
Skynd jer, børn Alle skal ud.
Giv ham en gøb, Bud.
Ud med dig, Bud.
Så snart du er ude, sætter du ild til hytten.
Nå, smukke, så er det os to. Jeg har altid holdt af en god spøg.
Måske bliver den her den største.
Skynd jer væk.
Du slipper ikke godt fra det, selv om du er hurtigere end mig.
Mine mænd sørger for, du betaler.
Og de er rigtigt mange.
Sig til, når du er klar, smukke.
"Du slipper ikke godt fra det, selvom du er hurtigere end mig".
"Mine mænd sørger for, du betaler. Og de er rigtigt mange".
"Og de er rigtigt mange".
Giver du en drink, fremmede?
Lede svin!
"Og de er rigtigt mange".
"Jeg har altid holdt af en god spøg".
"Måske bliver den her den største".
Du der! Der kommer en mand i dag. Du kan ikke tage fejl af ham.
Han har gået 35 km til fods. Giv ham hesten. Det er hans.
Hvor skal du hen, Rose?
Kom her!
Jeg er tilbage om lidt.
Ti stille, Rose. Så sker der dig ikke noget.
Hvornår er du kommet? Du ved vel, her er farligt for dig?
En anden gang, Cat. De venter på mig dernede.
Det er hurtigt overstået. Jeg vil bare have en oplysning.
Og jeg, som troede, du kom for at besøge mig.
Jeg kom kun op for at pudre mig. Hvad har du på hjerte?
Du skal fortælle mig alt, hvad du ved om den aften.
-Hvilken aften? -Nu skal du ikke være sjov.
-Det er så længe siden. -Ti måneder.
For mig er det længe siden. Jeg bebrejder dig ikke noget.
Men jeg mistede min mand. Og det siges, du skød ham.
-Hvem var det? -Joe Tom-Tom.
Du burde være taknemlig.
Han var gavmild. Sådan en mand kunne jeg godt bruge igen.
-Jeg var jo ikke ude efter ham. -Sikkert ikke.
Men da de så, hvordan du havde narret dem, måtte de have dig.
-Du vælter dig i penge nu, ikke? -Hvad mener du?
Indrøm det bare. Mens vi begravede Bill, strøg du med byttet.
Rose, din Tom-Tom havde måske slugt den historie råt.
Men du er for kvik til at tro på eventyr.
Hvem andre kunne have gjort det?
Hvornår kommer du, Rose? Vi venter.
-Gå ned, jeg kommer. -Hvorfor er døren låst?
-Jeg kommer. Gå nu. -Lad mig nu komme ind, Rose.
-Nej, du kan ikke komme ind. -Hvem har du derinde? Du talte.
Jeg talte med mig selv.
-Luk op! Ellers bryder jeg døren ned. -Vil du også klare ham der?
Gå ad helvede til!
Jeg håber ikke, han slog sig.
-Han er ikke så slem endda. -Det lagde jeg godt mærke til.
Fortæl mig alt, hvad du ved om Bill.
Jeg ...
Jeg har ikke meget tid.
Jeg bliver betalt for min, Cat.
Bill Antonio fik sin vilje. Han fik en begravelse.
Få så fart på!
Det var et af de største følger, jeg har set
Ja, du kan tro, det var en førsteklasses begravelse.
Her hviler Bill San Antonio, verdens største skytte.
Gud dræbte ham ved svig, ingen andre kunne.
Dermed mente bedemanden: Ellers var han ikke død.
Efter begravelsen tog mændene til Concha for at dele guldet-
-efter de mange røverier. De sørgede ikke over Bill.
For nu kunne de også dele hans andel.
Tom-Tom sagde, der var nok til at starte et nyt liv med mig.
Men da de nåede grotten. Fik de sig en grim overraskelse.
Guldet var væk.
Det kan kun være én mand, og jeg ved hvem.
Det var dumt at lade ham gå. Men jeg tror ikke, han red væk.
Han blev for at se, hvad vi gjorde.
Mens vi begravede Bill, havde han masser af tid til at tage guldet.
Men han får sgu ikke meget glæde af det.
Bill troede, hans død ville opsplitte banden.
Men han havde ikke forestillet sig det her.
Da alle havde været til begravelse, hoppede de andre på den.
Og så tog de alle sammen ud efter dig.
En måned senere kom Tom-Tom og sagde, Bud var forsvundet den nat.
-Bud sagde altså, det var mig?
De andre fortsatte jagten på dig. Men nu var de delt op.
De opgav snart håbet og delte det, der var.
Jeg prøvede at få Tom-Tom til at skifte mening. Men uden held.
Han blev én nat og lovede at komme tilbage.
Og nu er du her i stedet for.
Han var en smuk mand, Tom-Tom.
Og gavmild.
Det var Bud, der gav mig skyderen.
Giv ham en skyder, Bud.
Jeg må gå, Rose.
Da de forsvandt, var det ved at ødelægge forretningen.
Nu falder ingen døde om mere.
Kun et par stamkunder nu og da.
Så jeg må tjene til føden på andre måder.
Men præcisionsarbejde har nu altid været min yndlingsbeskæftigelse.
Så det vil jeg fortsætte med, hvis jeg må.
Bedstefar, var det dig, der lavede Bills kiste?
-Hvem skulle det ellers have været? -Så lagde du ham også i den?
Selvfølgelig.
Men der var ærligt talt ikke meget tilbage af ham.
-Hvad mener du? -At det ikke var noget kønt syn.
Han så ud til at have været til helvede og retur.
Så hvis man bad dig sværge på,-
-at det nu også var Bill, du lagde i kisten, så kunne du ikke.
Var det ikke dig, der dræbte ham?
-Jeg spurgte dig om noget. -Og du har fået mit svar.
Hvordan skulle jeg kunne kende ham ud fra et par forkullede knogler?
Hvorfor er du kommet? For at lege gætteleg, hvad?
Havde du sagt til mig: Jeg sværger på, jeg aldrig har rørt Bill San Antonio-
-så havde jeg måttet svare dig.
Jeg tror ikke på, at den gamle svindler er død. Nej!
Jeg har nemlig aldrig troet på spøgelser, unge mand.
Og visse folk heromkring vil sværge på en stak bibler-
-at de har set ham galoppere på sin sorte hest midt om natten.
Nu tænker du så, at Bill San Antonio betød for meget til-
-at folk ikke skulle tale om ham. Og jeg er enig.
Men der er godt nok stor forskel mellem det og så at blive en myte.
Der er nok ikke noget i det, men folk elsker myter.
Uden dem er det ikke så let at fortælle børnebørnene historier-
-i de lange vintermåneder.
Tak for drinken, bessefar. Det var rart at se dig igen.
Husk lige en ting. Hvis jeg ikke var sikker på, at du dræbte ham-
-så ville jeg sværge på, at Bill San Antonio stadig var i live.
Jeg sværger på, bessefar-
-at han så bitterligt vil fortryde, han ikke er død.
Du skulle ikke have kigget op. Nysgerrighed er en dårlig vane.
Jeg beklager, makker. Det var ærgerligt.
Giv mig noget at drikke!
Hør så her, folkens. Vi har en interessant nyhed.
Nå, I er ligeglade, hvad?
Sådan. Nu er I interesseret.
I får snart besøg af en længe ventet gæst.
Den nye sherif, som I håber, vil holde ro og orden.
Stå op, når jeg taler til jer, svin!
Lad ikke vores ærede gæst vente. Han kunne gå hen og blive forkølet.
Kom så med ham.
Her er jeres nye sherif så.
Hvis han skal tjene jer, må han kende hver enkelt af jer.
Du der, kom her!
Sheriffen vil gerne vide, hvad du hedder. Spyt ud!
-José. -Højere!
-José hvad? -Hernandez.
Siger navnet dig noget?
Var det José, der sendte bud efter en lovmand?
Jeg nægter at tro, at vor ven José kunne gøre noget så skrækkeligt.
Du har ret. De fortjener at blive straffet. Men far med lempe.
Det er jo kun jævne folk.
Og de gør det ikke igen.
Hvad skal I med en sherif? I klarer jer jo fint uden.
Surt show, sherif. De undskylder ulejligheden.
Hold op med det der!
Det er heldigt, vi er her og kan hjælpe dem med at respektere loven.
José, giv vores gæst en drink.
Lovmænd plejer ikke at tåle synet af blod.
Giv ham så noget at drikke.
Señor Hernandez ...
Nå?
Gør det så.
Ham den nye sherif giver os ikke flere problemer.
-Hvor fandt I ham? -I dalen for en times tid siden.
Han var på vej til byen.
-Var der nogen, der så jer? -Nej.
-Så fik Bud en mægtig idé. -Hvad?
-Glem det. -Kom så med det.
Det var bare for sjov.
Du ved, jeg ikke kan lide, at andre laver sjov.
Du fik besked på at fjerne den nye uden at komme ind i landsbyen.
Jeg vil vide, når der kommer andre.
Og ingen tager af sted som forleden.
Bud er en flink fyr, men han husker dårligt.
Måske kan den her hjælpe hukommelsen på gled.
Du kan lære meget af mig, Bud.
Men der er én ting, du ikke skal prøve at efterligne.
Og det er dén her. Du er en tåbe, Bud.
Det må du se i øjnene.
Uduelige tåbe!
Har du snart lært det?
Tåbe, tåbe, tåbe!
Jeg vil have et værelse.
-Hvad glor du på? -Ingenting.
Jeg har ikke set en seng i to dage.
Jeg må have en god nattesøvn, før jeg skal videre.
Første dør på højre hånd.
Og jeg vil ikke forstyrres.
Så er du kommet til det rigtige sted.
Hvad var det?
Møgkat!
-Hvad var det? -En skide kat.
Hvem er så det? Kender du ham, Jesus? Miguel?
-Spørg ham. -Hvordan pokker er du sluppet ind?
-Såvidt jeg ved, er der kun én dør. -Få mig ned!
Hør ham, Miguel. Han vil ned.
Spyt så ud. Hvad er navnet, og hvorfor er du her?
Få mig ned. Jeg taler ikke med andre end San Antonio.
Du må være gal, amigo. Hvem sagde du?
-San Antonio. -Hvorfor ikke også Vorherre?
Jeg vil tale med Bill, eller hvad han nu hedder.
Beklager, du taler med os. Chefen har fået en ny at svinge med.
Jamen, er det ikke?
Få mig ned.
Tak, for hjælpen, min ven.
Guldet fra togrøveriet. Kan du se, jeg havde ret?
Afgang! De kan være her hvert øjeblik.
-Glem det, Bud. -Jeg er tørstig.
Vi får aldrig den fordømte kiste ud herfra.
Du har ret. Vi to kan ikke.
Har I hørte det sidste nye?
Hvorfor spørger du ikke værten, hvem der kom ind i dag?
Hvorfor har du ikke sagt, at vi har gæster?
De spurgte ikke, señor Bud.
Jeg spørger nu. Hvem var det?
-En fremmed. Han rejser i morgen. -Hvor er han nu?
Han sover ovenpå.
Fart på!
Den er godt nok tung.
Kom så ind under den.
Hvad venter du på?
Skær den ned.
Følg mine støvler.
Jeg får den aldrig derned.
Det må du hellere, hvis du ikke vil mases under den.
Vent! Hvor skal du hen?
Han sover tungt.
-Hvad sagde du? -Han lukker ikke op.
Kom ud, amigo! Så tager vi et slag kort.
Kom!
Bliv her, indtil vi kommer tilbage. Hent jeres heste.
Jeg kan snart ikke mere!
-Du er nødt til at fortsætte. -Tag den ned.
Tag dig sammen, ellers bliver du tværet ud.
Bill dør af grin, når han ser dig mast under hans guld.
Få den så ned! Skynd dig!
Kraftidiot. Han har altid sagt, du var et muskelbjerg uden hjerne.
Og han har ret.
Du er en kujon. En forpulet kujon!
Hop op på ladet. Hurtigt.
Hvorfor stopper vi?
Muldyret kan sgu ikke komme herhen.
-Men det kan kisten. -Men kisten kan ...?
Nej, du!
Jo, du.
Miguel ... Miguel!
Guldet er væk! Med muldyret og vognen. Efter dem.
Hvis det var whisky, stoppede den garanteret ikke. Kom så!
Kom så!
-Vi må svømme for at komme væk. -Jeg myrder dig, hvis du går fra mig.
Jeg glemte, du ikke kan svømme. Nå, det må du om.
Det er ikke varmt. Men hvad pokker. Kom nu. Hvad venter du på?
Det minder mig for resten om noget.
Da du fik mig ind under den kiste, hvad kaldte du mig så?
En fordømt kujon! Hvad ville du gøre uden mig?
Lad os nu komme væk.
Nå, nu skrider jeg.
Vent på mig.
Holdt!
Det var en god idé at begrave kisten.
Der er den sikrere end i en bank.
Mens vi er væk.
-Skal vi da nogen steder hen? -Ja, selskabet skal underrettes.
Du har vel ikke tænkt dig at blive her?
Dine venner skylder mig stadig 10.000 fra sidste lille pokerspil.
Nej, du skal med mig.
Selvom du fik mig op af dammen-
-bestemmer du ikke, hvad jeg må.
Og ikke må.
Jeg skulle have efterladt dig i den dam, som du kalder den.
Du var ikke nået langt.
Din procentdel fra forsikringsselskabet er rigeligt-
-til at dække dit tab.
Det er noget ganske andet.
Hvem siger, jeg vil nøjes med en procentdel?
Sagen er jo den ...
Det er dig, der arbejder i forsikringsselskabet, ikke mig.
Nå, er det med den på? Lad os afgøre det nu.
Skyderi kan høres på lang afstand.
Og det ville være dumt at lave støj nu, dit kvaj.
Jeg har en anden måde at overbevise dig på.
Der er noget, jeg ikke forstår.
Hvad?
Hvorfor fanden skulle jeg smadre dit grødhoved?
-Kom ned derfra! -Ok!
Skål for jer.
Hvem skulle have troet, vi skulle samles igen efter alle de år?
Ja, hvem ville have troet det?
Her går man og stoler på sine gamle venner,-
-og går stille rundt og passer sig selv.
Og så kommer de og dræber tre mænd. Stjæler.
Og viser alle tegn på at tage af sted uden at sige farvel.
Døde mand. Hvad navn går du under nu?
Ville verden ikke være dejlig, hvis folk bare passede sig selv.
Det syntes du ikke, da du sendte bud efter mig for et år siden.
-Alt det pjat over et par løse skud. -Ikke dine.
Du burde takke mig.
Ved den lejlighed kunne jeg have gjort dig kold.
Det kunne ikke betale sig.
Det var bedre, at dine mænd havde en rar lille lokkedue at løbe efter.
Det var ikke nogen tosset ide. Jeg slap på én gang-
-for alle de lusebefængte sheriffer, der sværmede om mig.
Og banden, som jeg var blevet træt af.
Det er så herligt at leve ... inkognito.
For resten, hvem fortalte jer, hvor jeg holdt til?
Du var dum nok til at efterlade én overlevende på toget.
Han levede længe nok-
-til at give mig den gode nyhed, at du stadig var i live.
Ja, man må gøre alting selv. Man kan ikke stole på nogen.
Har jeg ikke ret, Bud?
Det skal jeg huske for fremtiden.
Du har ingen fremtid, døde mand.
Hvilken utaknemlighed. De ved ikke, hvor heldige de er.
Man redder dem fra at blive slagtet, og hvad sker der?
Den nægter at sige, hvor guldet er. I har nemlig gemt det.
Kun et fjols som Bud tror på, det faldt i floden.
Jeres ansigter afslører jer.
Hvem af dem vil mon sætte os på rette spor?
Den store sikkert, men man ved aldrig.
Hvad tror du? Nå nej, Bud må ikke tænke, for så var I begge døde nu.
Nå, men hvem kan ellers fortælle os det, vi vil vide?
Nå, du tror ikke, de vil sige det? Der tager du fejl.
Og hvem ved-
-hvem af dem der ville sætte os på rette spor?
Den svageste? Der tager du atter fejl.
Holder man to mænd eller to dyr i balance,-
-så sker det aldrig, at de begge dør i samme ...
... Øjeblik.
Jeg har kendt jer længe. Nærmest altid.
Jeg ved lige præcis, hvad I ikke kan klare.
Bud, Tago og jeg selv har forberedt en særunderholdning.
Nå?
Ræk hånden i vejret, når du er klar til at snakke, smukke.
Træk ham op.
Er hukommelsen vendt tilbage?
Slip ham!
Tago!
Ingen må komme ind, mens jeg er væk. Forstået?
Hverken Bud eller Pedrito. Ingen må komme herind.
Skyd alle, som prøver.
Det varer måske lidt, før de beslutter sig for at snakke.
Men vi har jo ikke travlt, så giv dig bare god tid.
Lås døren indefra.
Jeg vil ikke se jeres grimme fjæs. Vi skal nok finde guldet.
Bud og Tago ved, hvad de skal gøre.
Ingen må forstyrre dem.
I to holder øje med Bud heroppefra. Afgang!
Går han bare et minut, skyder I ham i benene.
De døde har en grim vane med ikke at kunne tale.
Pedrito og hans folk vogter kælderen udefra.
-Tago må ikke heller ikke komme ud. -Lad dog os klare de to gringoer.
Gør, som jeg siger!
Kom så, baby. Nu skal du i bad.
Jeg ved, hvor guldet er. Jeg kan vise dig det.
Du behøver ikke dele med nogen. Overvej det engang.
Du må ikke hvile dig nu. Op med dig!
Det er her.
Tag det roligt. Når man har travlt, gør man sommetider noget dumt.
Hvem siger andet?
Din skyder. Se, hvor din hånd er.
Det var bedre.
Fjern rebene.
Skynd dig så!
Jeg står på det.
Begynd at grave.
-Det kan du selv gøre. -Grav så!
Er der nogensinde nogen, der har fortalt dig ...
-at du er et dumt svin, Bud?
Hvor er han? Ud med sproget!
Stop!
-De var med begge to. Jeg sværger. -Det passer ikke!
-Hvornår? -Før en time siden.
Flatface skulle holde vagt. Da jeg vågnede, var han væk.
Jeg fandt ham ved brønden med halsen skåret over.
-Du faldt altså i søvn? -Ja, men kun i et par minutter.
-Det var hans tur ... -Hvorfor satte du ikke efter dem?
Hestene. De efterlod kun sadlerne. Derfor må de være med begge to.
Det kan ikke passe, han ikke hørte dem ride væk.
Hvad?
De var kløgtige nok til at vikle hovene ind. En lang proces.
Du sov kun i nogle minutter?
Ja, ja, ja!
Lad os så komme af sted.
-Hvad skal vi lave imens? -Prøv på ikke at falde i søvn.
En drink.
Måske er du lige ham, jeg søger.
Mig? Hvorfor?
Kan du huske seks ord i den rigtige rækkefølge?
-Ja, da. -Godt.
Så tag hesten udenfor og fortæl bandens chef,-
-at vi må afslutte det pokerspil, vi begyndte på sidste år.
Javel.
Du ved vel, hvem jeg taler om?
Ja. Det tror jeg nok.
Det var godt.
Da du har sådan en skarp hukommelse ...
... kunne du måske gøre mig en tjeneste mere.
Sig til ham, at han skal komme alene.
Luk op, Tago! Jeg vil tale med gringoen.
Luk så op!
Den anden er væk. Han tog med Bud.
Jeg vil ordne ham her. Overlad ham til mig!
Luk så op!
Sindssyge stodder! Overlad ham til mig, sagde jeg!
Lad mig gå. Jeg skal tale med jeres boss.
-Du kan tale med os. -Du der...
Hvor har du den hest fra?
Lad mig gå. Jeg må tale med mr. Bud straks.
Han giver mig mere end en drink, når han hører det.
Bud bliver glad, når han hører min besked.
-Hvor fik du hesten? -En fremmed mand gav mig den.
-Hvor er han? -I landsbyen. Han venter ...
Han sagde ...
Tago. kom her.
Stands!
Slå ham ikke ihjel, Tago. Vi vil have gringoen i live.
Her er for mange mennesker.
Ikke længere.
Du må selv sørge for skyderiet, hvis det kan more dig.
Jeg spiller ikke uden indsats.
Og i et ordentligt pokerspil ligger den på bordet.
Godt. Så spiller vi.
Det haster vel ikke? Jeg har et forslag først.
Jeg var tvunget til at skyde dem, der var for megen opmærksomhed.
Alle ville have fingre i dusøren, som voksede.
Jeg kunne ikke stole på nogen, ikke engang mine egne folk.
Så du kan nok se, englefjæs, at jeg ikke havde noget valg.
Du måtte tage skraldet, og det beklager jeg.
-Nu vil jeg gøre det godt igen. -Det sagde du ikke i går.
Det var i går. Men i forretninger må man være stærkest.
I går var jeg stærkest, så det er jeg vel også nu.
Jeg havde en vigtig aftale, og jeg tog ikke fejl.
Jeg har fået en bedre aftale end det ben, vi slås om nu...
Mit forslag?
Det er meget enkelt.
Hvad med, om vi slår os sammen?
Som i de gode, gamle dage.
Der er vist noget, du har glemt.
Nu skal du høre, hvad det drejer sig om.
-Og vores ven? -Ham behøver vi ikke tænke på.
Han er i gode hænder.
Tago, det er mig, Pedrito.
Der er bare en ting, du endnu ikke har fattet, døde mand.
Denne gang giver jeg kort.
Vi har forskelligt syn på tingene.
Jeg ville ikke komme her-
-hvis jeg ville være kompagnon med en som dig.
Små slag. Har du nogensinde overvejet,-
-hvor er det, de fladpander kalder mit held, kommer fra?
Hvordan har jeg kunnet klare lutter store job uden at blive fanget?
Direktøren for El Paso Bank forsikrer sine forsendelser,-
-når de er vigtige og oplyser mig ikke kun om forsendelsestidspunktet.
Men også om forsikringsselskabets sikkerhedsforanstaltninger.
Jeg tager mig af resten. Vi deler overskuddet fifty-fifty.
Uden risiko før mig, og uden risiko for ham.
Som en dygtig forretningsmand.
Det var faktisk ham, der rådede mig til at forsvinde.
Du er den første i hele verden, jeg har fortalt det.
Og ved du hvorfor?
Hvorfor?
Jeg ved nemlig, at jeg kan stole på dig.
Der tager du fejl, døde mand.
Vi to ser forskelligt på tingene.
Jeg går kun med på det på én betingelse.
Vi spiller om indsatsen på bordet.
Ved du, hvad jeg vil, døde mand?
Jeg give dig det samme tilbud, som du gav mig for et år siden.
Det er lidt svært at sætte ild til nogle klipper, ikke sandt?
Ikke ild.
Dynamit.
Lige den rette mængde til at sende dig godt op at flyve.
Denne gang bliver det mand til mand.
Smid skyderne, begge to!
Vil du ikke lege med?
Der, hvor jeg kommer fra, spiller vi ikke med hyæner.
Gør ikke noget dumt. Døde hyæner taler ikke.
-Hvor er pengene? -Kisten er, hvor vi gemte den.
Men det betyder ikke, der er noget i. Kig efter, hvis du ikke tror mig.
I snød altså alle sammen?
Kan du ikke tage en spøg?
Hold kæft og lad mig komme forbi!
Du har brugt din sidste trumf, døde mand.
Fart på. En pote mere eller mindre betyder ikke meget-
-for en mand som dig.
Vis mig så, hvad du duer til.
Så kravler du.
Hvorfor er du så satans tung?
Jeg har lige drømt noget skægt.
Jeg drømte, et helt bjerg faldt ned over mig.
For fanden, hvor min skulder gør ondt!
-Hvor kører vi hen? -Nordpå.
Vi må have fisket det stykke bly ud af kraniet på dig, dit kvaj.
Hvad så med moneterne?
Det taler vi om, når du er stærk nok til at holde en skyder.