Șapte, opt, nouă...
Fran, sun medicul. E totul în regulă?
- Da, dar să ne grăbim! - Bine. Păstrează-ți calmul.
- Alo? - Alo?
- Alo? Cine e? - Da... doctore...
O clipă.
Alo?
- Cine e? - Sunt Mark Garrison, dle doctor.
- Îmi cer scuze că vă trezesc. - Are dureri?
Da, încep. Crede că e pe cale să vină.
Atunci veniți încoace.
- Bine, suntem pe drum. Mersi! - Pa, Matt.
Scumpo, am vorbit cu doctorul Pruitt.
Aduc mașina în față.
Bine, scumpule.
Neața, dle Garrison!
V-ați trezit destul de...
devreme.
Ușurel. Stai.
Vă deschid eu portiera, dle Garrison.
Nu, mă descurc.
Azi e ziua cea mare, dnă Garrison?
Nu vă faceți griji, dnă Garrison.
Anunțați-mă când vreți să vă măresc comanda.
Nu ești îngrijorată, nu?
Nu, dar mi-aș fi dorit să fim deja acolo.
Mai durează doar câteva minute, scumpo.
Doamne!
Perfect.
- Mark, nu putem opri acum. - Nu.
La spital.
Astea da servicii!
SPITALUL JUDEȚEAN
INTRARE URGENȚE
Bun, atenție!
Avem o livrare specială.
Dați-i drumul! Haideți, aduceți o targă.
Ce zici de asta?
Ai grijă, scumpo!
Care-i marea...
Domnule polițist, nu vă pot mulțumi suficient!
N-am fi ajuns la timp fără ajutorul dvs.
Da, mulțumim mult!
Vai, dle doctor Pruitt.
Gata, totul va fi bine!
Nu vă faceți griji, o iau eu.
SPITAL VETERINAR
Un câine?
Păi, da.
Da, credeam că știți.
E prima dată când soția mea are pui.
Vreau să spun, cățelușa are pui și...
Devine...
Ce zici de asta?
Da.
Stai să vezi când aud băieții de asta.
Da.
Un câine!
Chiar apreciez tot ce ați făcut, dle polițist.
Soția mea era agitată.
Știți cum sunt femeile uneori.
Da, mai mereu, nu-i așa?
Da. Eu nu mi-aș fi imaginat.
Să vin la spital.
Din câte știam eu, câinii...
făceau pui acasă într-un coș sau în dulap.
Da, a mea a fătat într-un sertar chiar pe cămășile mele.
- Serios? - Da.
I-auzi!
Mulțumesc pentru deranj.
Niciun deranj. Stați o clipă.
Să vedem ce avem aici.
- Ați mers cu 90 într-o zonă de 50. - Stați puțin!
Încălcarea liniei continue.
- Am ocolit-o, pe cuvânt. - Ați trecut pe roșu.
Am oprit. Chiar am oprit.
Nu, domnule, doar ați încetinit.
Ați mers cu 80 la oră în zona spitalului.
Sigur nu aveam mai mult de 60.
- 60? - Da.
Bine.
60 la oră într-o zonă de 40.
Aveți permis de conducere, domnule?
- L-ați uitat acasă. - Da.
E de înțeles în astfel de situații urgente.
Te trezești devreme,
iei pe tine ce-ți vine la îndemână și nu-ți verifici buzunarele.
Se întâmplă mereu.
Fără carnet.
E mașina dumneavoastră, domnule?
Sigur că e mașina mea!
Cum vă numiți, domnule?
Mark Garrison.
Adresa?
North Bowling Green Drive, nr. 336.
- Adresa profesională? - Aceeași.
Lucrez de acasă. Sunt artist.
- Seria de șasiu? - Seria de șasiu?
De ce aș memora seria de șasiu?
Bine, e mașina dvs. Vă cred pe cuvânt.
Mersi!
Semnați aici, vă rog.
Ați mai uitat ceva?
PARCAREA INTERZISĂ
Parcarea interzisă.
Eu aș muta mașina, dle Garrison.
Minunat, domnule doctor. Mark!
Mark, am ajuns la fix. Danke are un pui.
Minunat, scumpo! Absolut minunat!
La revedere!
Nu-i așa că a fost amabil?
Poliția trebuie să aibă un fond de caritate sau ceva.
N-am putea face o donație?
Donez, scumpo. Crede-mă că donez.
Doamnă Garrison.
Încă doi. Cred că asta va fi.
Mark, trei cățeluși! Abia aștept să-i văd!
Intru imediat după ce mut mașina.
- Când îi putem lua acasă? - Mâine.
Așa vor avea parte de un început bun.
În regulă.
- Domnule doctor? - Da?
Toți trei puii sunt femele, nu?
Da, așa e.
Am noroc!
Gertrude.
Gertrude Von Dankelein.
Martha Von Dankelein.
- M-ai chemat, scumpo? - Poftim?
Nu. Mă gândeam la nume pentru puiuți.
Care-i graba?
Trebuie înregistrați ca să obții actele.
Nu-i poți înscrie la concursuri până nu ai actele.
Și râdeai când Jim Carstairs și-a înscris fiul la Yale, la o zi după ce s-a născut.
Winifred Von Dankelein.
Irma... Matilda.
A fost o zi lungă, scumpo.
O zi foarte lungă.
Hildegarde, Dagmar, Ermitrude.
Noapte bună, iubire.
Noapte bună, scumpule.
Mark?
Ce zici de astea:
Frieda, Esmeralda, Ludmilla?
Fran.
Daphne, Dora, Diana?
- Frances! - Da, dragule.
Solde, Alberta, Brunnhilde?
Heidi...
Clothilde...
- Wilhelmina? - Fără întrebări.
Vreau să dorm la noapte.
Cum? Să... Da. Am înțeles!
Sunt gata puii?
Da, vi-i aduc imediat.
Am de făcut ceva întâi.
Sigur. Nicio grabă.
Clothilde. Vai de mine!
Faceți liniște.
Da.
- Bine, fetițo. - E Marele Danez, așa-i?
Da.
Ușurel, prietene.
Ușurel. Ușurel, prietene.
Ușurel.
Te țin bine.
Ăsta da câine!
Sunt cei mai buni!
Iar Ducesa e cel mai bun Danez
- ...pe care l-am avut. - E a dvs.?
Da, sigur.
Între noi fie vorba, dle doctor.
Aș da orice pentru un asemenea câine.
Bine, gata.
Gata! Nu te agita.
Imediat îți dau.
Bine, așa. Ușurel.
Bine.
Gata, haide.
Haide.
Ce e în neregulă cu el?
Nimic, deocamdată nimic.
- Pare să nu-i fie foame. - Sigur îi e foame.
Doar că nu-i place laptele praf.
Bun, haide.
De ce nu i-l dați mamei?
Nu. N-ar merge.
- De ce nu? - E un caz
cu prea mulți pui și prea puțin lapte.
Ducesa l-a dat la o parte.
L-a dat la o parte? Pe propriul ei pui?
Așa fac uneori.
Natura are simțul umorului, nu?
De exemplu, Danke, teckelul tău.
- Ea are prea mult lapte. - Da.
Și-ar putea hrăni cei trei pui și...
Ce-ai zice...
Vai, nu. Nu, dle doctor.
Doar cât să alăpteze teckelul?
- Nu sunt interesat. Îmi pare rău! - Stai.
Nu mă înțelege greșit. Nu încerc să ți-l vând.
L-aș da bucuros doar ca să rămână în viață.
Nu. În niciun caz, dle doctor.
Bănuiesc că ai dreptate.
Nu e loc pentru un Danez
într-o familie căreia îi plac teckelii, nu?
Poftim, vezi ce poți face.
- Păi... - Mă duc să-ți aduc puii.
Bine.
Câte un strop.
Bine.
Așteaptă. Stai așa.
Stai așa. Vino aici.
Haide, ia puțin.
Haide. Înghite.
Una.
Mark, credeam că nu mai ajungi.
- Fran, stai puțin! - Vai, Danke,
sigur te bucuri că te-ai întors acasă, nu?
Vreau să-ți spun ceva.
Cei trei puiuți ai mei scumpi... Danke!
Mark, a mai făcut un pui!
Da, oarecum.
De ce nu ne-a anunțat dl dr. Pruitt?
Păi, s-a gândit... Scumpo, câinele ăsta...
Nu-i așa că arată ciudat?
E mascul. Cum adică arată ciudat?
Păi, diferit.
Poate pentru că s-a născut mai târziu, nu?
- Păi... - Mark, se face prea frig pentru puiuți.
Ce zici să-i ducem înăuntru?
Îi încălzesc lapte lui Danke.
- Fran, trebuie să-ți spun... - Mark,
ar trebui să fii mai drăguț cu Danke de acum.
- De ce? - Pentru că a făcut un pui mascul.
E tot ce ți-ai dorit mereu, nu?
Da.
Cu siguranță, așa e.
Haine, prietene! Cina e gata.
TECKELII ÎNGRIJIREA, CREȘTEREA
ȘI PREGĂTIREA CAMPIONILOR Rover.
Prince.
Butch. Haide, Butch! Hai, băiete!
Bună! Cum merg lucrurile?
Bine.
Bun.
Mark...
crezi că e bine puiuțul acela?
- Care? - Masculul.
Ceva nu-mi pare în regulă.
- Ce-i cu el? - N-ai observat?
Are capul și picioarele disproporționate. Mark, e de-a dreptul urât.
N-aș spune că e urât.
Presupun că se va schimba când va crește.
Da. Se va schimba, scumpo. Cu siguranță.
Care crezi că ar trebui să fie?
Ce să fie?
Numele lui. Trebuie să-i găsim un nume.
Nu știu. Alege tu. Mi-au secat ideile.
Da, bine.
- Ce zici de... - Dar, Mark,
să nu fie ceva de genul Sport, Butch sau Rover.
Câinele ăla are sânge de campion.
Ar trebui să fie un nume cu demnitate.
Ce zici de Brutus.
Brutus?
Da, are demnitate și noblețe. Brutus.
Inspiră fermitate și putere.
E... Brutus.
Știi...
- Îmi place. - Tu alegi, scumpule.
Dar sincer, nu-mi sună a nume de teckel.
Nu, nu sună a...
Dar sună a nume de campion.
ÎNGRIJIREA ȘI CREȘTEREA MARILOR DANEZI
- Alo? - Bună, Mark.
- Bună, dle doctor. - Ce fac teckelii?
Sunt bine, dle doctor.
- Și Danezul? - Da.
Și el. Nu sunt probleme cu hrănitul.
- Nu, nu sunt obiecții. - Dna Garrison se răzgândește?
Sincer, încă nu i-am spus.
Nu-i oarbă.
Da, știu că nu e oarbă.
Bănuiesc că e măricel deja.
Mai am vreo două zile. Încă nici n-au ieșit din coș.
Și vreau să-i dau ocazia să prindă drag de el.
Mark!
Schițele preliminare...
Acum le fac, dle Dayton.
Vor fi gata la sfârșitul săptămânii.
Mulțumesc. La revedere!
Te întrerup?
Nu, scumpo. Nu era nimic important.
Harry Dayton e un pic agitat legat de coperta
pentru revista lui.
Asta e?
Asta ar fi una dintre idei, da.
Acolo sunt puii de teckel?
- Da. - Ce drăguț.!
Și ce-i chestia aia mare la care se uită cu adorație?
E un... încă n-am decis.
E un animal mai mare.
Pentru contrast.
Da, e o idee foarte bună.
Un Mare Danez ar merge bine.
- Așa crezi? - Da.
Dar ar trebui să o folosește pe Danke și puiuții ca modele.
Sunt un pic cam mici pentru asta deocamdată.
N-ai observat ce repede cresc.
Haideți, fetelor.
Ia te uită! Au ieșit din coș.
Și Brutus.
Uită-e la el.
Uite cum...
crește.
Ca o buruiană, nu?
Sau ca un Mare Danez?
Stai puțin!
Stai puțin, Fran!
Pot explica.
Așa cum ai explicat în ultimele săptămâni?
Brutus nu are nimic.
Nu e diferit, doar s-a născut mai târziu.
- Tu ai zis asta. - Acum ce zici?
- Tot spui că e teckel? - N-am zis asta, Fran.
N-am zis niciodată că era teckel.
Nu! Ai fost șiret.
Ai profitat de mine, Mark.
N-am crezut că poți fi atât de necinstit și șiret.
- Haide, Fran. - Șiret!
Puteai să fii bărbat și să-mi spui că-l aduci acasă
în loc să-l ascunzi printre ceilalți cățeluși.
Șiret!
Bine. Sunt șiret.
Mark, chiar nu credeam că ești în stare să faci ceva...
atât de șiret!
Dacă-mi acorzi un minut, îți spun.
- Nu te cred. - Încă nu m-ai ascultat.
N-o să te mai cred niciodată.
- Îmi pare rău! - Pentru numele lui Dumnezeu!
Îl repar.
Fran.
Fran, dacă n-aș fi...
Vino aici, băiete.
Dacă nu l-aș fi adus pe bietul cățeluș acasă,
ar fi murit de foame.
- Ar fi murit de foame? - Da.
Mama lui avea mulți pui, el nu primea suficient lapte
și, Fran, propria mamă l-a respins.
- Nu se poate! - Așa e.
Vai, bietul Brutus.
Când Danke a fătat, avea prea mult lapte.
Dr. Pruitt a întrebat dacă nu l-ar putea alăpta cât suge.
Nu m-a lăsat inima să-l refuz.
Chiar n-am putut. Sigur nici tu n-ai fi putut.
Sigur că nu.
Bietul Brutus.
Scuze pentru toate lucrurile urâte pe care le-am zis.
Deci, ești de acord cu decizia mea?
Vai, Mark! Crezi că sunt lipsită de inimă?
Îmi cer scuze, scumpo! Trebuia să-mi dau seama.
Atunci îl putem păstra, nu?
În niciun caz. Nu mai suge.
Se va înțelege numai bine cu Dr. Pruitt. Scumpul de el.
Haide Danke.
Haideți, fetelor.
E un cățel minunat, dle doctor.
Sper să-i găsiți un cămin bun.
- Dle doctor? - Da?
Îl cheamă Brutus.
Brutus.
Da.
- Mark? - Da?
Ți-am adus prânzul.
Bine, pune-l acolo.
- Cum merge? - Groaznic.
Nu mi-a venit nicio idee acceptabilă.
Tot lucrez și nu se întâmplă nimic.
După patru săptămâni încă ești supărat.
Legat de ce?
De Brutus.
- E ridicol! - Vezi?
Vezi, ești supărat.
Fran, nu sunt copil, să știi.
Dacă spun că nu sunt supărat, nu sunt.
Ai uitat frișca.
Știi cum te-ai purtat în ultima vreme?
Rece și distant.
Abia îmi mai vorbești. Nu zâmbești niciodată.
- E așa rău? - Mai rău.
Sunt un nemernic.
Îmi cer scuze!
Și nu mai am probleme cu câinii.
- Bine? - Bine.
Să fie oficial, ne aranjăm diseară.
Ieșim în oraș, mergem la un spectacol, luăm cina.
Ne luăm hainele bune.
În seara asta am un curs.
Ce curs?
- De îngrijire. - Glumești?
Arăți minunat!
Pentru teckeli.
Teckeli?
Putem sărbători mâine.
Mâine e ziua ta. Asta trebuie sărbătorit...
Iar te-ai supărat?
Nu.
Nu sunt supărat.
Vezi? Zâmbesc.
Bine. Mâine să fie!
Dar acum, mai bine du-te
și lasă-mă să iau prânzul și să lucrez, bine?
Fran, am adus mașina în față.
Ce se întâmplă? E aproape 18:15.
La aniversare trebuie șampanie.
E drăguț, dar nu avem timp. Ne anulează rezervarea după 19:00.
Avem destul timp, toată seara,
- ...pentru că rămânem acasă. - Ce facem?
M-am gândim să avem o petrecere privată.
Dar cum rămâne cu rezervarea?
Și luasem bilete la Filarmonică.
Mark, va fi mult mai plăcut să fim doar noi.
Confortabil.
Dacă mă gândesc mai bine, nu e o idee rea.
M-am gândit eu că vei spune asta.
În cinstea ta, scumpo!
În plus, nu puteam sărbători fără teckeli.
Vai, Mark! Ești bine?
Fără cine?
Fără Danke și fetele.
Până la urmă, e un eveniment în familie,
- ...ele fac parte din familie. - Sunt câini, scumpo.
- Mark, știi la ce mă refer. - Nu știu.
- Ascultă, e ziua mea, da? - Da.
- Adică eu sunt regele azi, da? - Da.
- Deci pot face ce vreau eu, da? - Da.
Bun. Nu vreau să fac nimic cu teckelii.
Vai, Mark, și plănuisem o seară atât de frumoasă.
Nu o strica. Vino aici, Mark, și așează-te.
Relaxează-te și termină-ți șampania.
Vin imediat.
Haideți, fetelor.
Repejor.
Haideți.
Repejor.
Așa.
Haide, Danke.
Întârzii la petrecere.
♪ Mulți ani trăiască! ♪
♪ La mulți ani dragă Mark ♪
♪ La mulți ani! ♪
Bun, fetelor. Haideți, aliniați-vă.
Sufli în lumânare?
Acum ți se va îndeplini dorința.
Poți deschide cadourile.
Poftim. Acesta e de la Wilhelmina.
De la Wilhelmina. Să vedem.
Mă întreb ce-ar putea fi în cutia asta de cravată.
Ca să vezi! O cravată!
Ea a ales-o.
Culorile mele preferate.
Merge cu orice, așa-i?
Iar asta e de la Heidi.
De la Heidi.
O lingură de supă?
E o pipă.
Așa se pune.
E ultimul model.
Da. trebuia să-i spui lui Heidi.
M-am lăsat de fumat acum două luni.
Am uitat!
Asta e de la Chloe.
De la Chloe.
Să vedem ce-aveam aici.
Exact ce mi-am dorit. O cutie.
Deschide-o.
E melodia greșită.
Cea din magazin cânta Dunărea albastră.
Asta e de la Danke.
De la Danke.
Să văd.
Îți place?
Habar n-am.
Nu știi ce e?
Ar trebui să știu?
Danke n-a știu ce să-ți cumpere,
așa că am suflat cu bronz osul ei preferat.
Mark, îl poți folosi să-ți țină hârtiile.
Un os suflat cu bronz?
Nu ți se pare o idee simpatică?
Fran, vine o un moment în viața oricărui bărbat
când trebuie să ia atitudine, iar momentul meu a venit.
Mark, eu zic să numeri până la zece.
Voi spune asta o singură dată, Fran.
M-am săturat de cârnăciorii ăia ambulanți!
Mi-a ajuns!
Am suportat-o pe Danke.
Danke în sus și în jos. Câștigă o panglică de doi lei.
Uite. Zici că ar fi Premiul Nobel.
Dar refuz să trec prin aceeași situație cu puii.
Refuz să-i las să-mi conducă viața.
Nu mai accept, Fran!
Să nu-mi stea în cale, altfel chiar o să ajungă cârnăciori.
Și mersi pentru o aniversare reușită.
Așteaptă o clipă!
Așteaptă o clipă, Mark Garrison!
Ești cel mai egoist, nechibzuit, nepoliticos
și nerecunoscător om pe care-l cunosc!
E cea mai ridicolă acuzație pe care...
Îți iei chestia asta de pe patul meu?
- Vreau să mă relaxez. - Acela e
cadoul din partea mea
și poți să-l muți singur.
Mulțumesc foarte mult pentru...
Ce... Brutus!
Băiete!
Ia te uită!
Ce lăbuțe ai! Cât ai crescut!
Bravo!
Vai de mine!
Eu...
Nu știu cum mă suporți!
Sunt atât de orb.
Și egoist!
Așa e, da.
Și nepoliticos.
Și răutăcios.
Iar eu știu că o să mă detest.
Hai, Danke, să probezi puloverul.
Brutus, știi mai bine cum stă treaba.
Întoarce-te unde ți-e locul. Du-te.
Danke, vino.
Haide.
Bravo, fetița mea. Încearcă-ți puloverul.
Așa, să vedem dacă ți-e bun.
Vei fi cea mai simpatică din cartier.
Fran?
Îmi arăți cum ții un copil care râgâie?
- Poftim? - Am nevoie pentru o schiță.
Mâinile stau așa sau așa?
- Nu știu... - Uite, arată-mi cu Danke.
- Vai, Mark. - Nu durează mult.
Ridică-te.
- Ridică-te. Bate-o pe spate. - Așa. Așa se ține.
Sănătate!
Da. Așa e...
Hai să pozezi, da?
- Fii serios, Mark! - Nu durează mult.
Vii în studio și te întorci imediat.
Vai, Brutus!
Mark, uite ce-a făcut!
Stai puțin! De unde știi că el e de vină?
Doar n-o să dai vina pe îngerași.
Uită-te la ei, se vede că n-au avut de-a face.
Fran, un singur câine n-ar fi putut face asta.
Nu un câine normal.
În plus, n-a stricat nimic.
Doar câteva ațe, atâta tot.
Relaxează-te.
Strâng eu, dacă-mi dau seama unde începe.
Mark!
Ai grijă!
Mark, nu mișca!
Mark!
Doar câteva ațe.
Unu, doi, trei, zâmbiți!
Ce fotografie minunată!
Nu mișca.
Nu mișca, Brutus!
Gata? Unu, doi...
Ce s-a întâmplat? Caraghioaselor...
Ai grijă!
Grijă!
Haide, Danke. Arăți caraghios.
- Bine, fie. - Chloe, șezi.
O să aluneci. Ai grijă.
- Zâmbiți. Gata? - Bravo, băiete.
- Ia o pauză. Stai puțin. - Unu...
- Bun. - Doi...
Ia-o ușor.
Vai, Brutus!
Mark, vezi ce-a făcut?
Vrea doar să se joace cu ele.
Mereu vrea să se joace.
Nu le lasă în pace deloc.
Da.
Oare crede că e fratele lor?
Sper că nu.
Răspunzi tu? Vreau să termin filmul ăsta.
Da.
Haideți, fetelor.
Haideți.
Neața!
Bună dimineața, dle Garrison.
Sigur mă țineți minte.
Da.
M-a costat 110 dolari întâlnirea noastră.
Le-ați adunat în dimineața aia, așa-i?
Da, fără îndoială.
- Știți ceva? - Ce?
Până acum nimeni din departament
n-a scris atâtea amenzi într-o zi.
- Serios? - Dețin recordul.
Mă bucur că am putut fi de folos.
Vă pot ajuta cu ceva, dle polițist...
- Carmody. - Carmody.
- Dar acum sunt sergent. - Sergent.
Nu mai sunt la poliția rutieră.
- Nu? - Mă ocup de cazuri.
Ați observat vreun personaj dubios prin zonă în ultima vreme?
Ați avut probleme noaptea?
Nu. De ce?
Au fost multe furturi în cartierul acesta.
Pare să fie mâna unui singur om.
Îi spunem hoțul de pisici.
Ar trebui să spuneți:
„Cine ar vrea să fure o pisică?”
- Așa ar trebui? - Toată lumea spune.
Se pare că mi-am pierdut simțul umorului.
Oricum, tipul ăsta se furișează
și ia primul lucru care-i vine la mână, apoi pleacă pe furiș.
Să fiți cu ochii în patru.
Așa voi face. Da.
Mulțumesc pentru atenționare, sergent.
Mi-a făcut plăcere.
Și mie... mă bucur să vă văd.
Transmiteți salutări doamnei.
Sigur.
Și familiei.
Și familiei!
Haide, Chloe. Urcă.
Haide. Bravo, fetița mea!
Acum uitați-vă la mine.
Nu mișca, Brutus. Să nu le distragi.
Cine era, scumpule?
Poliția.
Caută un hoț de pisici.
Nu-i caraghios?
Cine-ar fura o pisică?
Știi cine venise?
Îl mai știi pe polițistul pe motocicletă
care ne-a escortat la spital?
Polițistul acela amabil, Finnegan.
Nu. Îl cheamă Carmody. Și e sergent acum.
A ajuns sergent pe banii mei.
De fiecare dată când îmi amintesc dimineața aia...
Brutus, nu!
Nu!
De ce mă lovești pe mine?
Mi-a luat un sfert de oră să le așez acolo.
Uite ce-a făcut.
Iubito, e doar o roabă veche.
Atunci strânge tu.
Haide, Danke, să pregătim masa.
Haide, scumpo.
Bravo, fetițo!
Fran, ia te uită!
A învățat deja să aducă lucruri.
Minunat, absolut minunat.
Bravo, băiete! Acum dă-mi-o.
Dă-i drumul.
Dă-i drumul, Brutus.
Lasă roata.
Brutus, dă-i drumul o dată.
Dă-i drumul.
Poate că ai avea nevoie de niște îmbunătățiri.
- Ce s-a întâmplat? - Nimic.
Doar m-am așezat în iaz.
Mă duc să mă schimb.
Drept să-ți spun, Mark, devii la fel de neîndemânatic ca Brutus.
Mark!
Ei bine?
Acum ești mulțumit?
Mark, ești mulțumit?
Sau vrei să dai vina tot pe teckeli?
De ce nu? Mereu e așa.
Desigur, faptul că micuțele ființe inocente nu sunt aici
nu va conta. Sigur ele sunt responsabile.
Ca întotdeauna.
Și bietul Brutus, victima persecuției, e nevinovat.
Evident, faptul că e plin de vopsea
și tablouri sub picioare e doar circumstanțial.
Nu dovedește nimic.
Fran, taci o dată!
Îmi pare rău, Fran...
Îmi pare foarte rău.
E în regulă, Mark.
Îți iert impolitețea
pentru că ești supărat, în mod justificat.
Nu trebuie să-ți ceri scuze.
Dar dacă îmi mai spui vreodată să tac, Mark Garrison,
nici eu, nici fetele nu-ți mai vorbim niciodată.
Băiete!
Douăzeci de dolari pentru curățarea podelei din studio.
Încă 23 de dolari pentru înlocuirea celor două ferestre sparte.
Alți 12 dolari pentru repararea șevaletului.
Cât să trec pentru distrugerea muncii pe o lună?
Fran, e munca mea și studioul meu.
Bine, Mark.
Săptămâna trecută m-a costat 18 dolari să repar
husele mele de canapea și încă 92 de dolari
să înlocuiesc vaza de la mama pe care a spart-o.
Fran, Brutus e încă pui în inima lui.
Știu, Mark.
Asta mă îngrijorează.
Abia își începe cariera.
Mark, câinele tău e prea distructiv.
Trebuie să dispară.
Nu, nu e... Taci din gură!
Câinele să tacă... Brutus!
Ascultă, Fran.
Brutus, taci te rog?
M-ai auzit, Brutus? Fă liniște!
Nu-ți răci gura, Mark.
E la fel de încăpățânat ca tine.
Atunci... o să-l scot în garaj.
Ce-am făcut cu lanterna?
Haide.
Haideți! Da.
Aici sunt fetele mele.
Mergeți la capătul patului.
E timpul pentru somn.
Haideți, ca capătul patului.
Nu fi caraghioasă.
Haide. Așa.
Terminați, fetelor.
Nu, fetelor, încetați.
Liniștește-te.
Brutus, nu!
Vai de mine!
Treci aici, Brutus! Treci aici!
Treci aici!
Scumpo, ești bine?
Un pat nou: 200 de dolari.
Gata, renunț.
Îl duc înapoi la domnul doctor mâine la prima oră.
Haide, Brutus.
Stai puțin!
Așteaptă, Brutus.
De ce n-ai putut fi bun la ceva, la orice?
Intră acolo, băiete. Așează-te.
Așa o să ai destul aer.
Fă liniște!
Mai încet, Brutus!
Minunat! Excelent!
Finalul unei zi perfecte.
Ușurel, băiete!
Șezi.
Cuțu cuminte.
Ai prins omul greșit.
Sunt polițist.
Stai. Stai pe loc.
Stai.
Cățeluș?
Cățeluș cuminte.
Pleacă!
Mark, nu te opune.
Domnule Garrison!
Pleacă! Du-te!
Domnule Garrison!
Treziți-vă!
Sunt eu, sergentul Carmody!
Du-te! Valea!
Domnule Garrison!
Sergent Carmody, unitatea 23.
Cod 15.
Cercetează tulburarea liniștii de pe Bowling Green Drive...
latră un câine.
Repet: cercetează tulburarea liniștii de pe Bowling Green Drive...
latră un câine.
Terminat!
Aș vrea să vină ziarul la timp măcar o dată!
- Brutus! - Domnule Garr...
Domnule Garrison.
Domnule Garrison. Aici sus!
Sergent Carmody!
Ce căutați acolo sus?
M-a urmărit câinele dvs.
Liniște! Haide încoace.
Poftim?
- Nu m-a lăsat câinele să cobor. - Nu înțeleg.
Nu pot vorbi.
Ați stat acolo toată noaptea, nu?
Da.
De ce?
M-a urmărit câinele dvs!
Adică Brutus v-a urmărit...
I-auzi!
Ascultați, îl duceți de-aici să pot coborî?
Știți, pun pariu că...
a crezut că sunteți hoțul de pisici.
- Fran! - Nu, stați!
- Puteți vă rog să... - O clipă, sergent.
Mai întâi, vreau să-i dovedesc ceva soției mele. Fran!
Mark, ce s-a întâmplat?
Vino puțin! Vreau să-ți arăt ceva.
Mă puteți lăsa să cobor o dată?
Fran, îl știi pe sergent Carmody.
El ne-a escortat la spital.
Doamnă, vreți să vorbiți cu el?
Vreți să vorbiți cu el?
Nu știu despre ce e vorba.
Despre Brutus. Am vrut să-l vezi.
L-a fugărit în copac.
Ce zici de asta?
Tu ce crezi că zic, Mark? E un polițist.
Cum ar fi putut face diferența?
Pentru el era doar un hoț.
Putea fi chiar hoțul care umblă prin oraș.
Ne-a apărat! Ne-a protejat proprietatea.
Bine, Mark, dar totuși...
Nu înțelegi cât de important e?
Și cât de valoros?
Dacă-l păstrăm nu se apropie niciun hoț!
Bine, te-ai făcut înțeles.
Putem discuta mai târziu. Între timp, te rog
poți să-l lași pe polițist să coboare?
Da. Bine.
Doar am vrut să vezi, atâta tot.
Coborâți, sergent.
Câinele.
Bravo, Brutus!
Bun băiat. Întoarce-te în casă.
Du-te!
Bine, sergent! Acum sunteți în siguranță.
Dați-mi voie să vă ajut.
N-am nevoie de ajutor.
Să vă țin până la mașină.
Nu, nu vă deranjați, dle Garrison.
Doriți micul dejun?
- Nu mi-e foame. - O cafea?
- Nu mi-e sete. - Aspirină?
- Apă? - Ascultați.
Vreau doar să plec de-aici.
- Bine. - Da.
Sunteți binevenit oricând, sergent.
Da.
La revedere!
Aici sergentul Carmody...
Aici sergentul...
Sergentul Carmody în unitatea...
Nu se poate!
CATERING TOYAMA
Domnule Toyama.
Bună dimineața, dnă Garrison!
Ați ajuns devreme. Vă așteptam mai târziu.
Sunt multe de făcut.
L-am adus pe Kenji, nepotul numărul unu proaspăt importat.
Ați putea începe din spate?
Încă n-am terminat micul dejun.
După cum doriți.
Câini?
Sunt foarte prietenoși.
Nu vă vor deranja.
Liniște, fetelor!
- Cine era? - Toyama.
Așa devreme?
Sunt multe de făcut.
Trebuie să pună decorațiunile și mâncarea
pe mese până la 18:00.
Apropo, cât ne costă ospățul ăsta oriental?
Mark, n-am primit oaspeți de șase luni.
Le suntem datori tuturor.
Am făcut programare la coafor.
Mi-am luat rochia de la curățătorie.
Răspunsul evaziv înseamnă că ne costă o grămadă, corect?
Greșit. Am luat pachetul redus: mâncare și decorațiuni,
totul la un preț rezonabil.
Am comandat prosoapele pentru oaspeți.
N-am vorbit cu Mark la prima oră.
Cum să nu? Am întrebat cum ai dormit și ai spus să-mi gătesc singur.
Legat de Brutus.
Mark, trebuie să scapi de câine.
Stai puțin, Fran! Nu începe iar.
Brutus e câinele meu și sunt...
Mă refeream la ziua de azi, ca să nu ne stea în cale.
E greu să organizezi o petrecere în grădină
pentru 60 de persoane și fără un patruped demolator
care aleargă peste tot.
Patruped demolator!
Și cum rămâne cu echipa ta de distrugere?
Mark Garrison! Cum îi poți compara
pe îngerașii aceia scumpi cu matahala ta împiedicată?
Bine. Fie, Fran.
Atunci...
o să-l scot la plimbare, bine?
Nu faci așa ceva.
Am nevoie să mă ajuți.
Trebuie doar să-l legi.
Ce am de făcut, Fran?
Credeam că Toyama se ocupă de toate.
Mark, știi că mereu mai apare ceva neprevăzut.
Te vreau aici pentru orice eventualitate.
Ce eventualitate?
„Reu!”
Astfel de eventualitate!
„Reu”
- „Reu?” - Mark, uite!
Brutus!
Brutus, vino aici, băiete.
Dle Toyama, sunteți bine?
Luați „reul”!
Nu e un leu.
E un câine!
Asta numiți voi câine?
Domnule Toyama!
Nu puteți sta acolo întins.
Doar așa pot păcăli bestia.
Vai, Mark.
Poți să-l iei și să-l legi undeva?
Pentru numele lui Dumnezeu! Nu rănea pe nimeni.
Ai grijă, „reu”!
Cum e totul, dle Toyama?
Nu mănâncă nimeni kombu.
Kombu?
Alge umplute.
Sunt sigură că vor gusta toți.
Bună seara, dnă Garrison.
Bună, dle dr. Pruitt.
Așteptam ocazia
să-mi exprim respectul față de gazdă.
Mulțumesc pentru invitație.
Doar n-am putea uita veterinarul familiei.
Așa sper!
- Ce fac cățeii? - Sunt adorabili!
Mai ales Chloe. Cred că are trăsături de campioană.
Acela e omul potrivit să vă spună.
Și i-am spus „Doamnă, vă jurizez câinii, nu pe dvs.”
Mel Chadwick?
E expert în teckeli.
Sau nu știați?
Știam că jurizează
competiția Fairview de luna viitoare.
Presupun că Chloe e înscrisă, nu?
Dr. Pruitt, doar nu credeți că am organizat petrecerea
doar ca să-i câștig simpatia, nu?
Nu!
Nici nu mi-a trecut prin cap.
Așa am făcut. Sunt șireată, așa-i?
Nu, chiar deloc.
Ce-ar fi să i-o arătați pe Chloe?
N-aș putea.
- Dar o veți face. - Desigur!
Mă scuzați?
Sigur.
Succes!
- Kombu? - Poftim? Kombu?
Nu cred că...
Haide, Chloe.
Fetelor, voi rămâneți aici. Stați.
Bine, Chloe. Du-te.
Haide.
Desigur, puțini dintre noi au capacitatea de a recunoaște...
- Mă scuzați... - calitatea...
Chloe, fetițo! Mă scuzați.
Parcă ne-am înțeles să nu aducem animalele.
N-a fost intenționat, dragă.
A ieșit cumva.
Vrei să pui scaunele acolo
și să mai aduci două pentru masa cu aperitive?
Ce drăguță e! Da.
Măi să fie.
Ce-avem noi aici?
E al dvs., doamnă Garrison?
Da, ea e Chloe.
Un animal foarte reușit.
Îmi permiteți?
Desigur.
Așează-te, Harry.
Mai știi seara de Revelion?
Nu mă lasă nimeni s-o uit.
Linia spatelui...
Urechile bine amplasate. Capul în regulă.
Intenționați s-o duceți la concurs?
Cochetam cu ideea, dacă credeți că are stofă de concurs.
Există o cale de-a afla.
Ce-ar fi să o înscrieți la spectacolul Fairview de luna viitoare?
Chloe!
Nu, dnă Garrison. Lăsați-o.
Teckelii se simt bine pe lângă oameni.
Dar cunosc oameni care nu se simt bine lângă teckeli.
Prostii!
Sunt de aceeași părere, dle Toyama.
- Câinii n-au ce căuta aici. - Exact.
Ai auzit, Chloe?
Du-te. Valea!
Bună, Mark!
Bună, dle doctor. Ce faceți?
Se pare că s-a îndeplinit dorința soției.
O adevărată campioană.
O adevărată bătaie de cap uneori, sincer.
Du-te, Chloe. Valea!
E evident ce simți față de ea.
Ce mai face Brutus?
Se descurcă minunat!
- Vreți să-l vedeți? - Da.
Brutus merită ceva de la petrecere.
- Haideți. - Bun.
Da, dle Mark. E minunat!
Am observat asta de când era pui.
Poftim, băiete.
Cel mai bun dintre pui, cred.
Da.
S-a obișnuit soția cu el?
Să zicem că s-a adaptat.
Preferă teckelii.
Mai ales pe cea mică, Chloe.
I s-a pus pata.
Nu se lasă până nu câștigă panglica albastră.
Și dvs?
V-ați gândit să participați la concursuri?
Cu Brutus?
E un câine reușit.
Așa va rămâne.
Un câine obișnuit.
Nu vreau niciun câine răsfățat și ținut în puf.
Chloe?
Mark, ce cauți aici?
I l-am arătat pe Brutus.
Chloe e încă liberă?
Trebuia să o bagi în casă.
Dar nu face niciun rău aici.
Poate a găsit un loc ferit de unde urmărește distracția.
Ar trebui să ne întoarcem la musafiri.
- Bine. Haideți, dle doctor. - Ne vedem mai târziu, băiete.
Salut, Brutus.
Mă scuzați.
- Mark. Unde te duci? - Ce?
Mă întrebam ce-l agită pe Brutus.
Brutus n-are nimic.
E în regulă.
Poți să le acorzi atenție musafirilor?
Dle Chadwick, nu cred că l-ați întâlnit pe soțul meu.
- Bună. - Tatăl lui Chloe!
Încântat de cunoștință, dle Garrison.
Mănâncă ceva, Harry.
„Mănâncă ceva, Harry.”
Nimeni nu spune „Bea ceva, Harry.”
Ștrengară simpatică.
Mavis, haide aici.
Vreau să-ți arăt ceva. Haide.
Să-ți arăt ceva adorabil.
Acolo înăuntru e un cățeluș care roade un os.
- Harry. - Serios.
Vezi cu ochii tăi.
Uită-te în pagodă.
Ce se aude?
„Reu”!
- „Reu”! - „Reu”?
- Leu? - Imposibil! E legat.
„Reu”!
- „Reu”! - Unde e?
Brutus!
Brutus, treci încoace!
Brutus!
Mark!
Nu sta acolo! Fă ceva!
Oprește-l!
Brutus! Treci aici, Brutus!
Brutus!
Mă scuzați!
Brutus!
Mă scuzați.
Mark!
Stai, băiete!
Brutus! Oprește-te!
Oprește-l!
Brutus!
Ce câine!
Ce-i cu tine, Garrison?
Nu-ți poți controla câinele?
Brutus! Stai.
Oprește-te!
Brutus, treci încoace!
Încerc!
Brutus? Vino, băiete.
Domnule Chadwick!
Dle Chadwick, țineți-mă de mână.
Fran!
Ești bine, scumpo?
- Te scot. - Mark!
Fran, îmi pare foarte rău.
Eu...
- Mark! - Chiar îmi pare rău, scumpo.
- Mark? - Fran!
Aș fi vrut să nu faci asta, Brutus.
Brutus!
Termină, bine?
Șezi!
Termină, Brutus.
E valabil pentru toți.
Cine era?
Unde?
La telefon.
Toyama.
Când vine să curețe?
Nu vine.
Nici Kenji.
De fapt, întreaga comunitate japonezo-americană
a declarat casa noastră zonă de dezastru.
Când vine să-și ia gunoaiele?
Acum sunt gunoaiele noastre.
Poftim?
Lămpi japoneze, grătare și pagode de hârtie distruse,
în valoare de 325 de dolari.
Asta pe lângă ce va trebui să plătim
pentru haine distruse, medicamente și pagube emoționale
aduse foștilor noștri prieteni și vecinilor.
Telefonul sună întruna.
Mel Chadwick e la un pas de pneumonie,
Jane Felton a suferit o cădere nervoasă
și farmacia a rămas fără vaporizatori.
Bine. Am înțeles.
Mark!
Mark, ar fi bine să știi
că l-am sunat pe dr. Pruitt azi-dimineață.
Pentru ce?
Să-i spun că îl ducem înapoi pe Brutus în această după-amiază.
Că-l ducem înapoi pe Brutus!
M-am hotărât. Câinele ăla e rău.
Pleacă, altfel...
Altfel ce? Ascultă.
N-are nicio vină pentru ce s-a întâmplat aseară, Fran.
Nicio vină!
Brutus e un animal blând, adorabil și inteligent.
Mai taci, idiotule!
Ascultă, Fran. Hai să ne așezăm și să discutăm lucrurile cu calm.
Bună dimineața, Brutus.
Te-ai trezit cam devreme, nu crezi?
Tu ai făcut mizeria asta?
Ar trebui să-ți fie rușine.
Nu mânca așa ceva.
Nu-ți face bine.
Pare să fi fost o petrecere pe cinste.
Ai pierdut un os pe-acolo sau ce?
Haide, coboară.
Nu e nimic pentru tine acolo.
Bravo, băiete!
Scuze, prietene. Orice căutai, s-a dus acum.
Haide! N-am timp de jocuri.
Ce-i cu tine?
Sunt eu, Eddie.
Ce-i cu tine?
Ești bolnav sau ceva?
Termină!
Domnule Garrison!
Ia-o ușor, bine?
Domnule Garrison!
- Eddie, ce e? - Luați-vă câinele.
- A luat-o razna. - Brutus, înapoi!
- Doamnă, faceți ceva! - Mark!
-Doar am luat gunoiul. -Ce e?
- Brutus l-a atacat pe Eddie. - L-a atacat?
Vino încoace, Brutus.
Brutus, ce e cu tine?
- Ce s-a întâmplat? - Ce e?
Dle Garrison, sunteți de treabă,
dar nu suport așa ceva.
- Ajunge! - Îmi pare rău.
Sigur există un motiv.
- Brutus, vino. - Mark!
-Mark, auzi ceva? -Hai.
- Ce e, băiete? - Unde-i Chloe?
- Eddie, ai văzut-o pe Chloe? - Nu.
Chloe?
- Nu credeți că... - Ține-l pe Brutus, Eddie.
- Ține-l! - Mark, ai grijă.
Mark!
Mark, ai grijă!
Mark?
E acolo, Mark?
Nu știu.
- Biata de Chloe. - Uită-te la ea.
N-are nimic.
- E bine, Fran. - Uită-te la ea.
Biata de ea.
Știți ceva?
Pun pariu că de-asta nu mă lăsa Brutus să urc în mașină.
Știa că puiuțul e acolo.
Așa pare, nu?
Bietul Brutus. Pun pariu că tăticul tău
a uitat să-ți dea micul dejun.
Haide. Îți dau niște ouă.
Vai de mine!
Scuze.
Bine. Iau o pauză.
Haideți, fetelor.
Haideți.
Frumoasa mea Chloe.
Da. Care-i problema?
Vrei să fii și tu pictată?
Asta era?
Te dai jos? Matahală...
Fran, vrea și el atenție.
Haide, Brutus. Vino încoace.
Haide aici.
Mark, trebuie să învețe că nu e genul de câine care stă în poală.
N-o să avem parte de liniște
până nu înțelege că nu e un teckel.
Nu cred că are impresia că e...
Fran, poate ai dreptate.
Mergeți, fetelor.
Plecați.
- Ce-ai acolo? - Cartea cu rase de câini.
O să-i arăt lui Brutus cine e.
- Vai, Mark. - E vina noastră.
Nu i-am spus niciodată.
Fii atent aici, Brutus.
E important!
Brutus, uită-te aici.
Uite.
Acesta e un teckel.
Vezi? Sunt teckeli.
Tu nu ești un teckel și nu vei fi niciodată.
Nu.
- Teckel, nu e bun. - Serios?
Hai să nu ne lăsăm duși de val.
Intră în joc puțin.
Urmărește-mă, Brutus.
Rămâi aici, băiete.
Uite.
Uite ce ești tu, Brutus.
Un Mare Danez.
Teckeli, nu. Danezi, da.
Ești un Mare Danez.
Ia te uită.
Vezi? Asta era.
Trebuia doar să-i arătăm.
Ce zici de asta?
S-a uitat o dată la poză, o singură dată
- ...și mi-am dat seama că... - Mark.
Crede în continuare că e teckel.
„Teckel, nu e bun. Mare Danez, da!”
- Da. - Bietul Mark.
La călcâi, băiete.
Brutus, la călcâi. Ascultă, băiete.
Când îți spun la călcâi, stai la călcâi!
La călcâi.
Ca să vezi!
Cine conduce pe cine?
Bună, domnule doctor.
Bun. La călcâi, Brutus.
Ce diagnostic are Chloe?
- Are o iritație. - O iritație?
Măi să fie.
Soția credea că e scarlatină,
dar e doar o mică iritație a pielii.
- Nicio problemă. - Da.
E tensionată din cauza concursului.
Sper că va rezista în următoarele șase zile.
Sper să rezist și eu,
Bine, Brutus.
Șezi.
Ce ziceți de asta? Beți ceva?
Nu, mulțumesc.
Brutus, stai să te văd.
Ești absolut remarcabil, să știi.
L-ați menținut în formă excelentă.
Încercarea de a-l dresa m-a menținut și pe mine în formă.
Trăsături elegante, cap armonios.
A crescut exact cum îmi imaginam.
Ar fi bun pentru concurs.
- Fiți serios. - Vorbesc serios.
Aș lucra cu el, dacă-mi permiteți.
- Nu. - L-aș învăța maniere,
- ...postură. - Nu.
Ajunge unul în familie. De fapt, e prea mult.
Vreau doar să învețe să meargă în lesă
fără să-mi disloce umărul.
Mai stați puțin.
Vreau să văd dacă greșesc cu ceva, bine?
Așa, Brutus. La călcâi.
Ce ziceți de asta?
Domnule doctor?
Doctore Pruitt?
Doctore Pruitt, credeți că pot s-o scot pe Chloe la plimbare?
- Desigur. - Mă gândeam la iritație.
Oare ar putea fi o alergie?
Poate ceva din zonă o provoacă.
Vă asigur, dnă Garrison, că nu e nimic grav.
La călcâi.
Șezi.
Haide, Brutus. Șezi.
Mark.
Ce Dumnezeu faci?
Îl dresez.
Șezi.
Serios?
Cum adică „serios”?
E doar că Brutus e... Serios!
Fran, când spui „serios” cu tonul ăla,
de obicei înseamnă ceva.
Mark, nu fi atât de sensibil.
Brutus e o matahală simpatică și neîndemânatică
și nu cred că ar trebui să ai așteptări, atâta tot.
Haide, Chloe.
La călcâi.
Ne mai vedem.
Domnule doctor.
Avem o înțelegere.
Pregătiți-l pentru concurs.
Stai așa, Mark.
Concursul e peste șase zile.
Stați puțin. A fost ideea dvs.
Ați spus că e bun.
Da, știu, dar...
Cum rămâne cu panglica albastră?
Nu. E imposibil!
- Imposibil. - Atunci acceptați?
- Desigur. - Bun!
O rugăminte, dle doctor.
Să nu-i spuneți soției mele.
Mark, în condițiile astea, n-aș spune nimănui.
Nici mamei mele.
Noapte bună, Brutus.
Brutus. Bun.
Brutus, înțelegi... Stai puțin.
- Bine. - Nu uita.
- Țineți lesa într-o mână. - Da.
Ce contează e să controlați câinele.
- Înțeleg. - Haideți să încercăm.
- Ușurel, da? - Bine.
Brutus, la călcâi.
Țineți-l!
- Țineți-l bine. - Ușurel, da?
- Mark, dacă... - Îl țin sub control.
- Exact. - Mereu.
Vă descurcați.
Șezi.
Ce credeți, dle doctor?
Nu știu ce să zic.
Nu e consecvent.
Ar trebui să aibă o privire mândră, de danez.
Uneori e în regulă, alteori parcă își pierde personalitatea.
E influența teckelilor.
Încă crede că e teckel.
Da? Atunci tot ce trebuie să facem
e să găsim o cale de a-l convinge că e un Mare Danez.
Exact, dle doctor.
Până mâine.
CONCURSUL DE CÂINI AL CLUBULUI KENNEL FAIRVIEW
SPECTACOLUL ANUAL AL CLUBULUI KENNEL
- Țineți-l nemișcat, bine? - Da, dle doctor.
Sunteți sigur că Fran nu va veni aici?
Nu. Teckelii sunt în culise
în partea cealaltă a clădirii.
În cealaltă parte. Bine.
Haide, băiete.
Stai locului. Fir-ar să fie.
Relaxează-te, băiete.
Sunt câini, ca tine,
Să vedem.
Mai pregătit decât atât nu poți fi, Brutus.
- Doctore, jos! Repede. - Ce e?
- Jos! - Ce s-a întâmplat?
E Fran.
Ce caută aici?
- Nu știu. - Trebuia să fie la câinii de vânătoare.
Mulțumesc.
A fost cât pe ce!
N-o să vă puteți feri mult timp.
Doar până câștig panglica.
Asta-i tot ce vreau.
Marii Danezi în ring, vă rog.
Marii Danezi în ring.
Asta e șansa dvs.
Da. Mersi, dle doctor.
- Succes, Mark. - Mulțumesc.
Capul sus, băiete.
Uite-i.
Minunat!
Aveți vreun sfat?
Nu. Ești pe cont propriu.
- Succes. - De asta mă temeam.
Bună!
- Mark. - Bun.
Plimbați câinii, vă rog.
La călcâi.
Mă scuzați,
Frumos câine.
Uite, scumpete.
Aceia sunt Marii Danezi.
Sus.
Brutus, sus. Ridică-te.
Haide.
Haide, băiete.
Ridică-te.
Doar un minut.
Opriți totul.
Câinele ăsta e bolnav sau doar obosit?
Nu.
E doar trac de scenă.
- Trac de scenă. - Da.
Da.
- Ce-a pățit? - Nu știu.
Cred că a avut iar impresia că e teckel.
Pregătiți-vă câinii, vă rog.
Capul sus, băiete.
Mark.
N-are rost să mai rămânem.
Mai bine plec acasă de-acum.
Nu. Rămâi până la capăt.
Uitați-vă la el! Dle doctor?
Asta numesc eu Mare Danez.
Îți propun o înțelegere.
Ce anume?
Nu te dau afară dacă-mi spui cum ai reușit.
- Ce să reușesc. - Să schimbi câinii.
Să schimb. N-am făcut asta.
Te aștepți să cred că e același câine?
Și mie îmi vine greu să cred.
Nu vă faceți griji.
- Te descurci bine! - Dle doctor.
Mă agită de nu mai pot.
Ce l-a apucat pe Brutus?
S-a uitat la celălalt Danez,
femela de acolo.
Așteaptă să fie jurizată.
Doar pentru că a văzut-o...
Câinii sunt exact ca oamenii.
Le trebuie o femelă ca să arate ce pot.
Da. Acum chiar arată tot ce poate, nu-i așa?
- Da. - Bine. Asta e.
Tu.
Și tu.
- Ce este? - Plimbați-vă iar câinii.
Amândoi.
Da, domnule.
La călcâi, Brutus.
Să vă vedem.
- Dintre toți... Serios, eu... - Îmi cer scuze, a alunecat.
Ajunge.
- Ajunge. - Da, domnule.
Chiar m-ai păcălit prima dată.
- Felicitări. - Mulțumesc.
Un câine reușit.
Așteaptă acolo.
- Felicitări! - Mulțumesc!
Mulțumesc.
Bravo, băiete!
Știam eu! Știam că e a ta de la început!
Mulțumesc, dle doctor. A reușit! Bun băiat.
- Sunt mândru de tine. - Ca să vezi.
Preluați pentru mine?
Țineți-l pe Brutus.
De ce? Unde plecați?
Să o găsesc pe Fran și să-i flutur asta pe sub nas.
- Acolo mă duc. - Nu.
Nu puteți pleca acum.
De ce? Am câștigat, nu?
Doar la categoria de masculi.
Acum trebuie jurizat
împreună cu femela pentru rasă.
Eu am obținut ce-am vrut.
- Preluați pentru bine. - Dar, Mark...
Puteți ține asta, vă rog?
Mulțumesc mult!
Fran!
Mark, ai venit până la urmă.
Cum să nu...
N-aș fi ratat pentru nimic.
Nu pune sare pe rană.
- Poftim? - Păi, ai văzut.
Locul doi, după toate prin câte am trecut.
După câte a trebuit să suporți.
Îmi pare foarte rău, Fran!
Vorbesc serios.
Nu, Mark. Mie îmi pare rău! Pentru tot.
De ce nu mergem acasă? Nu-mi plac confesiunile publice.
Da.
Hai acasă.
- Ce-ai acolo? - Ce anume?
Mark, ascunzi ceva?
E o... am găsit-o pe aici.
E o panglică albastră. Sunt foarte prețioase.
Nu poți lua panglici albastre.
Du-o înapoi.
- Fran. - Clasa muncitoare.
Câștigătorul în ring, vă rog.
Câștigătorul.
Doar nu...
- Haide! - Mark.
Nu, haide.
Mark! Ce faci?
Brutus?
Ești surprinsă?
- Cel mai bun din rasa lui. - Din ce în ce mai bine, dle doctor.
Mark, nu mi-ai spus nimic.
Scuze. Am fost copilăros.
Dar cum n-ai câștigat, n-am putut să-ți zic.
Prostuț minunat ce ești. Te iubesc!
Taci puțin și uită-te la fratele tău.
Mark, e păcat
că Brutus n-a fost așa bun la proba practică.
Locul trei e numai bun. Am fost la egalitate.
De jos în sus. Cum arată?
E perfect!
Unde-i cealaltă panglică albastră?
I-am dat-o dlui doctor Pruitt.
Chiar o merita!
Scumpo, îmi pare rău că ai avut o zi dezamăgitoare.
Nu fi prostuț, Mark.
S-a încheiat mai bine decât a început, nu?
- Facem o înțelegere. - Serios? Ce anume?
Gata cu concursurile de câini.
Gata cu concursurile.
Bine. Gata cu panglicile albastre.
Gata cu panglicile albastre.
Eu lucrez. Tu te ocupi de casă.
Bine.
Și vom crește câini obișnuiți.
Printre alte lucruri, nu?
Brutus.
Fă liniște!
Mark, visează.
Da.
La femela fermecătoare cu pete, pun pariu.
Chiar crezi că de-asta a câștigat, Mark?
Crezi că femela a făcut diferența?
Scumpo, ele fac mereu diferența.
SFÂRȘIT
O producție Walt Disney