KVINNAN I SANDEN
Översättning: Nika Schicke www.btistudios.com
Så förfärligt.
Gör ni en inspektion?
En inspektion?
Nej, inte direkt. Pågår det en inspektion?
Tja, i så fall stör ni inte.
- Jag samlar skalbaggar. - Vad sa ni?
Insekter. Jag samlar insekter.
Jag specialiserar mig på insekter som bor i sanden.
Så ni kommer inte från prefekturstyrelsen?
Prefekturstyrelsen? Sannerligen inte.
Jag är skollärare.
Är ni lärare?
Där ser man.
Handlingar som vi använder för att hålla koll varandra:
Kontrakt, körkort, ID-kort, användningstillstånd-
- äganderättshandlingar, certifikat, registreringsbevis, licenser-
- fackföreningskort, intyg, värdepapper, skuldsedlar-
- tillfälliga tillstånd, inkomstuppgifter-
- förvaringsbevis, till och med stamtavlor.
Är det alla handlingar?
Har jag glömt nåt som jag inte kan styrka?
Både män och kvinnor-
- är slavar under sin misstro mot andra.
För att försäkra sig om deras oskuld ställer man nya krav.
Ingen kan säga vilket det sista pappret blir.
De verkar finnas oändligt med handlingar.
Du kritiserade mig för att jag ifrågasatte för mycket-
- men det är fakta som talar för sig själva.
Magistern?
- Ja, hej. - Vad ska ni göra nu?
Göra? Jag tänkte åka tillbaka i morgon.
Men den sista bussen har gått.
På så vis.
Det måste finnas nånstans där man kan sova över.
Här i byn?
Nej, men kanske vid motorvägen?
- Ska ni gå till fots? - Jag har inte särskilt bråttom.
Det behöver ni inte.
Om ni vill kan jag prata med dem.
Som ni ser är det en fattig by, men om det inte gör er nåt...
Säger ni det? Det var vänligt. Gärna det, tack.
Jag slipper jäkta på morgonen, och jag bor gärna hos vanligt folk.
Tack så mycket!
Se upp, det finns djupa hål på båda sidor.
Hallå, din gamla kärring!
Vad sysslar du med? Du har en gäst!
Stegen är bredvid balarna.
- Är ni säker? - Ingen fara. Det är inget fint hem.
Ja, i så fall...
En repstege?
Ja, vi är långt ute på vischan. Det är ni inte van vid, va?
- Det här blev ett riktigt äventyr! - Håll kroppen intill repet.
Och håll i er ordentligt.
Om ni tittar upp får ni sand i ögonen.
Var så god, hitåt.
- Var så god. - Tack för er gästfrihet.
- Jag ordnar middag med detsamma. - Så bra.
- Fast kan jag ta ett bad först? - Jo, men...
- Nej, det behövs inte. - Ni får vänta till i övermorgon.
Övermorgon? Det går tyvärr inte.
- Jag har bara ledigt i tre dagar. - Jag ber om ursäkt.
- Har ni bara en lampa? - Det räcker. Jag är snart färdig.
Det är besvärligt utan elektricitet.
- Var så god. - Tack.
Musslor och rödbrax - ser gott ut!
Mat på lokala ingredienser är det bästa.
- Vad är det där till för? - Sanden sipprar in.
Varför?
Är taket sönder?
Nej, det är likadant med nylagda tak.
Vad beror det på?
Det är värre än barkborrar.
Barkborrar?
Ja. De som gör hål i träd.
Jaha, ni menar termiter.
Nej! De är så här stora och har hårda skal.
- Kan det vara en långhorning? - Långhorning?
Den är rödaktig och har långa antenner.
Nej, den här är bronsfärgad, och liten som ett risgryn.
Då måste det vara en barkborre.
Till och med en stor bjälke så här stor kan angripas och ruttna.
- På grund av barkborrarna? - Nej, jag pratar om sanden.
- Hur kan sanden orsaka det? - Den kanske drar till sig fukt.
Det stämmer inte. Sand är torrt av naturen.
Men den får faktiskt saker att ruttna.
Var inte löjlig nu! Det är bara sunt förnuft.
En öken är bara sand för att det är torrt.
Har ni nånsin hört talas om en fuktig öken?
Ursäkta, men skulle jag kunna få lite te?
Men ruttnar gör det faktiskt.
Nån sa att om man låter sand ligga på ett par nya träskor-
-ruttnar de på två veckor.
Vilket struntprat!
Träet ruttnar och sanden också.
I innertaket på ett begravt hus fann man jord så näringsrik-
-att man kunde odla gurkor.
Okej, om ni säger det, så.
- Får det vara mer? - Nej tack.
Tack för maten.
Det här är förfärligt!
När det blåser mycket-
- kan det bli över en halvmeter tjockt med sand på en natt.
Titta, till och med madrassen är fuktig.
- Var är de andra? - Va?
- Er familj? - Nej, jag bor ensam.
Förra året slukade en storm min man och min dotter.
Slukade?
Sanden forsade ner. Det dånade som ett vattenfall.
Han blev orolig för hönsburen och gick ut.
Begravde sanden honom?
Det var en hemsk storm.
Så fruktansvärt.
Verkligen fruktansvärt.
Det är sanden.
- Är ni här för att forska? - Ja.
Visst ja... Finns här några insekter som liknar den här?
Den kallas för tigerbagge.
Här har vi den.
Jag är här för att fånga ett exemplar av den här familjen.
Det finns många varianter.
Om jag hittar en ny sort får jag kanske mitt namn i en fältbok.
Det är det enda jag kan, att fånga insekter i stjärten.
Hallå! Vi är här med hjälparens verktyg.
Jaså, här bor alltså fler ändå?
Vad ni är lustig!
Men han nämnde en 'hjälpare'.
Jaha... Han menar er.
- Mig? Varför då? - Tänk inte på det.
Det måste vara ett missförstånd.
Herrn, ska ni använda lampan mer?
Ja, det vore bra om jag får det.
Det går bra. Jag är van vid arbetet.
Det är smutsigt!
Låt bli.
- Ska jag hjälpa till? - Nej. Det känns fel första dagen.
'Första dagen'? Nu pratar ni så där igen.
Jag ska bara stanna över natten.
- Skyfflar ni alltid sand på natten? - Ja, då är sanden fuktig.
Det gör det lättare att arbeta.
- Hallå! Vi har firat ner repet. - Okej, tack!
Nu kommer den!
Jag ska hjälpa er.
Klart!
Dra in den.
Klart!
De har det också tufft.
Det finns en riktig lokalanda här i byn.
Vad för anda, sa du?
Kärlek till vår hemort.
På så vis! Det är ju alldeles utmärkt.
- Hur länge arbetar ni? - Fram till morgonen.
- Till morgonen? - Sanden vilar sig inte.
Klart!
Det är alldeles förstört!
Märkligt... Stegen är borta.
Frun...
Vill ni vara snäll och vakna?
Ursäkta, men skulle ni kunna ta fram stegen? Den är inte kvar.
Jag skulle vilja ge mig av.
Jag har bara ledigt i tre dagar, så jag vill ta vara på dem.
Vänta nu...
Det var ju en repstege!
Den måste firas ner uppifrån.
Fan också, de har lurat mig!
Jag är ledsen.
Ledsen? Vad menar ni?
- Jag frågar vad ni menar! - Jag är ledsen.
Det förklarar inget!
Jag har ett arbete, så jag måste ta vara på ledigheten.
Men ni har väl förstått?
Förstått? Vad ska jag förstå?
Det ska jag säga er...
Det är inte lätt att leva här som ensam kvinna.
Vad har det med mig att göra?
Nordanvinden kommer snart. Det finns risk för sandstormar.
- Ska ni hålla mig fången? - Jag är hemskt ledsen.
Är det ett skämt? Jag är väl inte hemlös?
Jag har en anställning och är skriven i staden.
Ni får problem när jag blir anmäld som försvunnen.
Att hålla folk fångna är ett allvarligt brott.
Om jag inte hinner skyffla sand kommer mitt hus att begravas.
Då får det väl begravas! Ni kan inte dra in mig i det här!
Om det händer är nästa hus illa ute.
Jag bryr mig inte om allihop blir begravna.
Och vad är det med er?
Varför stannar ni kvar på en så eländig plats?
Ni kan inte vara klok!
Lyssna nu, ni är inte skyldig de där byborna ett dugg.
Jag ser inget ädelt i det ni gör.
Om de oroar sig för sanden får de hitta nån teknisk lösning...
De har räknat ut att det är mycket billigare så här.
Strunta nu i det! Kalla hit den som bestämmer!
Jag ska tala om för honom vilken idioti det här är!
Vad väntar ni på?
Det måste väl gå att kontakta dem?
Banka på en oljedunk eller nåt?
Varför säger ni inget?
Det börja inte vara omöjligt.
Jag kan följa sandens naturliga lutning.
Fan också.
Vad är det där för ljud?
En liten bjällra
Vad är det där för ljud?
En demons röst
Vad är det där för ljud?
Är ni vaken, herrn?
Hur mår ni?
- Hyfsat. - Låt mig torka av er på ryggen.
- Sluta, det gör ont! - Gör det ont?
Det är väl klart.
- Ska jag massera er? - Jag har kanske brutit nåt!
Om ni vill hjälpa mig kan ni tillkalla en läkare.
- Är inte mina underkläder torra än? - Ni bör inte sova med underkläder.
Varför inte?
- Ni kommer att få utslag av sanden. - Utslag?
Sanden drar ju till sig fukt.
Tyst med er! Kämpa inte emot!
Ni får stå ut med det här ett tag.
Nu har vi båda lurats. Som man bäddar får man ligga.
Människor är inte hundar.
Man kan inte kedja fast dem.
Hallå, vad är det som pågår?
- Frun, skynda på! - Vi väntar!
Dra upp mig! Annars släpper jag inte taget.
Hon är fastbunden där inne. Dra upp mig om ni vill rädda henne.
Inte än.
Jag har inte förlorat än.
Striden har bara börjat.
De kommer inte att få det lätt.
Det finns inget att vara rädd för. Jag har övertaget över fienden.
Det är egentligen en intressant upplevelse.
Jag kan kanske skriva om det när jag kommer tillbaka.
Det är sprit.
Titta. Så omtänksamt att de vill att jag ska skåla för segern i förväg.
Jaså, en statskupp?
Folk kan inte hålla sig lugna.
- Ska jag tända en cigarett åt dig? - Nej.
Jag blir torr i halsen av att röka.
- Vatten, då? - Inte än, tack.
Du behöver inte vara blyg.
Jag har inget personligt emot dig.
Gör det ont?
Vi måste hushålla med det.
Ransonerna kommer bara en gång i veckan.
- Ransonerna? - Ja.
Bara till hem där det bor en man. Byrådet betalar för dem.
Jag skulle vilja veta...
Har det här hänt andra före mig?
Vi har ju så ont om folk.
- Vem mer har blivit tillfångatagen? - Få se nu...
I början av förra hösten var det en vykortsförsäljare.
Han sa att han jobbade för ett företag som gör vykort åt turister.
- Några fler? - I år har det varit...
En student som gjorde en undersökning.
Tre hus härifrån. Det sägs att han är kvar ännu.
Så de firar inte ner stegen åt honom heller?
De unga vill inte bo kvar i byn.
Det är ju bättre lön i städerna.
Biografer och restauranger är öppna året runt, inte sant?
Det här är ju löjligt!
Vad är det? Gör det ont?
Vill ni vara snäll och klia mig bakom höger öra?
Så här?
Ursäkta, men kan jag få lite vatten?
Vatten, snälla! Jag ber er!
Det här är allt som finns kvar. När kommer nästa ranson?
Nu räcker det! Ta det lugnt!
Tyst med dig! Det här är ditt eget fel!
Ska jag knyta upp?
Men bara så att du vet, jag gör det inte av medlidande.
Jag är bara trött på att se ditt ömkliga ansikte.
Men jag har ett villkor:
Du får inte använda spaden utan att be om lov. Kan du lova mig det?
Ja, jag lovar! Jag lovar vad som helst!
Om jag lider får du också lida.
Tänk noga på din situation.
Vart ska du?
Fly!
Finns det inget att göra?
Det är för att vi inte skyfflat sand på två nätter.
Vattnet! Jag pratar om vattnet! Är inte du törstig?
Jag släppte trots allt lös dig. Du kan väl samarbeta lite?
Jag säger ju det, om vi bara börjar arbeta...
Skämta inte!
Vem har rätt att tvinga på folk så usla villkor?
Man bör använda folk där de gör mest nytta.
Jag är lärare och har en del kunskaper.
De borde åtminstone utnyttja mig till nåt bättre.
Till exempel kan man...
fundera på hur man kan exploatera dynernas tjusning.
Faktum är att min fascination för sanden var det som lockade hit mig.
Jag menar allvar.
Jag gissar att det var därför vykortsförsäljaren var här.
Gör en annonskampanj och utveckla området till en turistort.
Låt sanden bli er vän i stället för er fiende.
Men för att vara en turistort måste man väl ha varma källor?
Jo, det var bara ett exempel.
Kanske kan man odla särskilda grödor som växer i sand.
Ja. Ungdomsföreningen provar en del såna saker.
Till exempel jordnötter och tulpaner.
Tulpanlökarna lär ha blivit så stora-
- att de visades upp vid en tävling i Tokyo. Herrn har säkert sett...
Det räcker!
Man skulle kunna träna en apa till att utföra det här arbetet.
En apa?
Ni kommer att må dåligt.
Det känns som om min andedräkt brinner.
Det tjänar ingenting till.
Om sanden vill...
skulle den kunna sluka städer eller till och med hela länder.
Känner du till den romerska staden Sabratha-
- och staden som Omar Khayyam skrev om?
Begravna av sandkorn mindre än en millimeter stora.
De hade ingen chans.
Det är ingen idé att kämpa emot.
Det är lönlöst!
Vad gör ni?!
Låt bli!
- Jag ska bygga en stege! - Ni får inte göra så!
Ska jag borsta bort sanden?
Men... alla kvinnorna i staden är väl vackrare än jag?
Struntprat!
Ge den till mig.
Fan...
Mitt blod kommer att ruttna!
Vilka fula metoder!
Vad ska jag ta mig till?
Hjälp mig! Mitt blod kommer att ruttna!
Jag säger ju det, om vi bara började arbeta igen...
Okej, jag ger upp!
Ni vinner!
Vad har hänt, herrn?
Vatten! Vi har fått vatten!
Det är min tur...
Släpp ner din vänstra hand.
Om man bara lyfter med höger blir man inte lika trött.
Jag har sovit för lite.
Du får vila dig om du vill. Du har inte vant dig än.
Om jag skulle spruta in cement i mina muskler-
-skulle det nog kännas så här.
Man blir trött när man inte är van.
Jag tvivlar på att jag kommer att vänja mig vid det här.
Jo då, det gör du.
Men jag förstår inte...
Tycker inte du att det här arbetet är meningslöst?
Skyfflar du sand för att leva eller lever du för att skyffla sand?
Nej, det är kanske inte lika roligt som Tokyo.
Jag pratar inte om Tokyo!
Hur kan du finna dig i att vara fången så här?
För att det här är mitt hem.
I så fall borde du kräva dina rättigheter.
För egen del försöker jag bara hålla ut tills räddningen kommer.
- Räddningen? - Ja, det är väl klart.
Om jag är borta i en vecka ska de kolla hemma hos mig.
De kommer att se boken som jag lämnade uppslagen-
-och hitta mynten i min kavajficka.
Då måste de bli misstänksamma.
Men om du inte säger ifrån får du leva hela livet så här.
Men de ligger ju begravna här.
- Vilka? - Min man och dotter.
Så du menar... att om vi gräver upp dem, så kan du ge dig av?
Jag kan hjälpa dig. Du vet väl hur du kan be dem att fira ner stegen?
Det finns inget för mig att göra där ute.
- Du kan ströva omkring. - Ströva omkring?
Javisst! Det är underbart att kunna ströva fritt.
Blir man inte trött av att bara gå omkring utan mål?
Sluta skämta! Hundar blir galna om de jämt är fastkedjade.
Och vi är människor!
Men om det inte vore för sanden-
-skulle ingen bry sig om mig.
Visst är det så? Inte ens du.
- Titta, här är en. - Vad du skräms!
Det var på grund av de här som jag kom hit till att börja med.
Tigerbaggen som jag berättade om.
- Har du en sax? - Sax?
Jag vill bara låna den. För att ansa skägget.
Jag tror att jag har en.
- Jag vet inte om den duger. - Den är väldigt rostig.
Det är sand överallt.
- Det går inte med den här. - Inte det?
Nej, inte alls.
Ska jag be om en rakkniv när de kommer med ransonerna?
Känn själv! Sanden hamnar i skäggstubben och rivs.
Ja, sanden förstör verkligen allt, eller hur?
Hallå! Skynda på!
Okej! Tack!
Var är din man?
- Ont i magen. Han har nog frusit. - Har han fått för mycket älskog!
Klart!
- Ska jag hjälpa dig koka badvattnet? - Det behövs inte. Jag är för trött.
- Men jag känner för ett bad. - Nej, du är ju sjuk.
Jag är alldeles svettig.
Jag svettas på natten. Det går inte att sova så.
- Jag kan väl koka upp vatten. - Jag hjälper till.
Det behövs inte.
- Vad funderar du på? - Ingenting.
Jag kan ta en bild av dig. Ställ dig där-
- Nej, jag vill inte. - Vadå?
Le.
Bra.
- Du vill hem, eller hur? - Hur så?
En radio skulle kanske få dig på bättre humör.
Man får veta vad som händer i världen.
Det struntar jag i.
Du får veta vad som händer i Tokyo.
Jag började samla insekter för att komma från bort såna dumheter.
Jämfört med det meningslösa livet-
- är tanken på att få mitt namn i en bok i alla fall nåt gripbart.
Men det vore en trevlig förströelse att ha en radio.
Okej, jag förstår.
Ska vi göra slut på det av sista spriten?
- Men du är ju sjuk. - Du kommer att sova gott.
Jag är tillräckligt sömnig utan att dricka nåt.
Var nu inte på det viset!
Nej, jag kan faktiskt inte.
Ingen fara. Jag är bara på humör.
- Vattnet är nog klart. - Vänta nu!
Vad har det flugit i dig?
Kom igen, botten upp!
Vad skönt med ett bad!
Så elakt att tvinga mig slita när jag är så trött.
Hjälp!
Kan nån hjälpa mig?!
Hallå! Hjälp!
Här. Ta tag i den här.
Kan ni dra upp mig med det här repet?
Nej, minsann! Vi kan inte dra upp dig som en rot.
Vi ska gräva ut dig. Grip tag i den här plankan.
Det var tur att vi kom förbi i tid.
Här finns mycket kvicksand. Inte ens hundarna beger sig hit.
Hur många är det nu som har ramlat i här?
Det är vandrare och andra som inte vet att de finns.
Man hittar nog nåt värdefullt om man gräver.
Två eller tre kameror, säkert.
- Tyst med dig. - Förlåt.
Ska jag göra te?
- Vad är klockan? - Jag vet inte.
Kanske kring halv nio.
- Jag misslyckades. - Ja.
Ett kapitalt misslyckande!
Har du en...
fru?
I Tokyo?
- Det har du inget att göra med. - Nej.
Men det var tråkigt.
Om jag hade lyckats tänkte jag köpa en radio och skicka till dig.
- En radio? - Det vill du väl ha?
Nej, det behöver du inte göra.
Jag kan göra lite hemarbete och köpa en här.
Jag misslyckades!
Ska jag torka av dig?
Jag kände inte till området, det var därför.
Men så småningom kommer de att leta efter mig.
Jag har mina vänner, fackföreningen...
Skolledningen och föräldraföreningen.
De kommer inte att låta mig dö här...
Nu ska jag tvätta dig.
Vad är det där?
- Mitt sista hopp. - Ditt sista hopp?
Det är en fälla för kråkor.
Jag placerar ett lockbete här.
När kråkan tar betet sugs den ner med sanden.
Men kråkor är väldigt smarta.
När de är hungriga blir de dumma.
Varför säger du att det är ditt sista hopp?
För att det är det.
Jag ska fästa ett brev vid kråkans ben och be om hjälp.
De kommer ju inte. Det har snart gått tre månader.
- Vilka? - Dina räddare.
De tror nog att du har stuckit.
Stuckit?
För att du blev trött på ditt jobb.
Det tror jag knappast.
Min bankbok är kvar där.
Jag lämnade en uppslagen bok på mitt skrivbord.
Vem som helst kan begripa det. Rummet formligen skriker 'hjälp'.
Vad finns det där?
- Vad menar du? - I Tokyo.
Därför säger jag ju att du borde åka dit.
Jag orkar inte med det här.
Hallå, era ransoner!
Vänta ett tag! Vänta!
Kan ni inte släppa upp mig en stund ibland? En halvtimme om dagen.
Jag vill se havet.
Jag lovar att inte rymma. Tjugo minuter, eller bara tio.
Jag har skött mig i tre månader! Snälla, jag kommer att bli galen!
Jag tar upp det med byrådet och ger dig besked.
Tack! Ni kan förstås ha vakter.
Du arbetar flitigt.
Om jag gör tjugo till kan jag tjäna tusen yen.
'Oj, ursäkta.' 'Nej då, det är ingen fara!'
Vilket trams!
Jag vägrar dö en så ovärdig död.
Vad snackar du om en radio för? Snart är det ute med er.
De tänker inte på dig. Så mycket förstår jag.
Folk bryr sig bara om sig själva.
Du blir fullständigt utnyttjad, och du bara viftar på svansen.
Plötsligt kommer de att överge oss här.
Det är inte sant! Sanden är här.
Sanden? Vad är den till för nytta? Den är roten till alla dina problem.
- Den kan säljas. - Till vem?
Till byggplatser i staden.
Det är olagligt att använda sand med så mycket salt i.
Det säljs svart. Halva priset för transport.
Priset hjälper inte när en damm eller en byggnad kollapsar.
Det är andras problem.
Ja, förstås är det andras problem. Självklart.
Men nån blir rik på såna här bedrägerier.
Man behöver inte stå på deras sida.
Det är föreningen som köper och säljer.
Och de behandlar oss trots allt väldigt bra.
Jag kan sikta sanden.
Det här är som att försöka bygga ett hus på vatten-
-när en båt vore vettigare.
Det är så inskränkt.
De måste ha ett hus, annars är de inte nöjda.
Men du vill väl också åka hem?
Det är nåt annat...
Även om det bara är en lögn-
-så hjälper tanken på morgondagen.
Att hoppas att nåt blir annorlunda i morgon.
Jag är rädd...
varje morgon när jag lägger mig-
- att jag ska vakna upp och vara ensam igen.
Det gör mig verkligen livrädd.
Lägg dem här.
Gästen, du arbetar hårt, va?
Vad gör han här? De ska inte fira ner repet än.
Du sa att du ville se havet?
Ja. Kan ni låta mig göra det?
Alltså, det är inte otänkbart.
Jag ber er. Jag har lärt mig min läxa.
Bara en timme om dan?
Men då får du gör det där, du vet.
Ni båda, menar jag.
Här ute, där alla kan se er.
- 'Det där'? - Just det.
Ja, det som du gör med din kärring.
Det här, du vet!
Vi har diskuterat saken. Alla går med på det om du gör så.
- Hallå, sätt fart! - Vad väntar du på?
Skynda på nu!
Vad ska vi göra?
Det är dumheter.
Men det är en ändå en chans.
Bry dig inte om dem.
Fast det måste inte vara en så stor sak.
Vadå? Vi är väl inte perversa?
Kom igen nu!
Nej...!
Vad spelar det för roll? Vi lever ändå som djur.
Snälla, det räcker om vi låtsas.
Jävla idiot!
Det är ju värdelöst...
Vi sticker hem!
Jävla idiot!
Hur har det här gått till?
Det är märkligt.
Det har inte regnat en droppe på över tre veckor.
Det måste vara kapillärkraften.
Jag förstår...
Om jag kommer på en bra metod slipper vi oroa oss för vatten.
Avdunstningen vid ytan drar upp fukten under marken.
Hela sanddynen blir som en pump.
Det är som om vi sitter på en sugpump.
Det vore inte omöjligt för mig att konstruera en bättre behållare.
DEN 22 NOVEMBER MORGON (VOLYM)
KVÄLL (VOLYM)
Det här är fruktansvärt! Jag kan knappt andas.
Ja, det är snart december.
Nu så...
Ska du börja med det där igen?
När det är kallt och brist på mat är chansen större att kråkan tar betet.
Typiskt män.
Ibland vill jag själv vara den som gillrar en fälla.
Om radion kommer snart kan vi höra väderleksrapporten.
- Jag är rädd. - Va?
Jag gräver ner den här medan vattnet kokar upp.
Bara en dag kvar...!
Hallå?
Kan nån komma hit?
Nej, jag vill inte.
- Vad står på? - Hon har smärtor.
- Det är nog ett barn. - Ett barn?
- Sen när har du haft det? - Oktober.
- Gör det ont här? Mår du illa? - Ja.
Och här?
Det kan vara utomkvedshavandeskap.
- Hur känner du till sånt? - Han var hovslagare åt veterinären!
Hur som helst, hämta hit en läkare.
- Han hinner nog inte hit. - Läkare nu för tiden...
Säg till dem att hämta kärran.
De är här.
Jag är rädd.
Har det slutat blåsa?
Ja, det har lugnat ner sig rätt så mycket.
- Hur gör vi? - Rulla in henne i madrassen.
Okej, sätt i gång.
Lägg en planka under henne.
Här är radion.
Radion har kommit.
Det är fel tillfälle.
Ska jag öppna?
- Vill du ta med den? - Rulla in den i madrassen också.
Har du en planka?
Du kan ta en från hyllan på baksidan.
Den här undertill.
- Okej. - Ett, två...
Nu!
Nej... Jag vill inte.
Jo, alltså...
Sa du nåt?
Nej, det kvittar. En annan gång.
Jag vill inte...
Okej, du kan dra upp henne.
Jag vill inte.
Jag vill inte. Jag vill inte...
Dra in henne hitåt.
Var försiktig. Inte för fort.
- Dra in den. - Var försiktig.
Det är ingen brådska att komma härifrån.
Jag har en returbiljett med tomma fält för datum och resmål.
Dessutom brinner jag av lust att berätta för nån om vattenbehållaren.
Och då finns det väl inget bättre att berätta för än byborna?
Om inte i dag, så kanske i morgon.
Jag tror säkert att jag till slut berättar för nån.
Jag kan fundera på en flyktplan dagen därefter.
TOKYOS FAMILJEREGISTER ANMÄLAN OM SAKNAD PERSON
NAMN: JUMPEI NIKI
FÖDELSEDAG: DEN 7 MARS 1927
SAKNAD I ÖVER SJU ÅR
REGISTRERAD SOM FÖRSVUNNEN
SLUT